Režie:
Libuše KoutnáScénář:
Helena SýkorováKamera:
Věra ŠtinglováHudba:
Otmar MáchaHrají:
Marcel Vašinka, Dagmar Havlová, Miroslav Masopust, Lenka Kořínková, Miroslav Zounar, Ladislav Pešek, Stanislav Fišer, Ladislav Potměšil, Radúz Chmelík, Oldřich Vlach, Jan Faltýnek (více)Obsahy(1)
Kuba a Amálka se mají rádi, ale Kuba se ještě nechce ženit, což Amálku trošku mrzí. Když se od ní Kuba dozví, že jejich hrušeň rodí hrušky ušatky, hned dostane nápad, jak je zpeněžit. Od té chvíle začne pěkná mela. Ušatého myslivce sice Amálka zbaví kouzla, když mu dá opravdickou pusu, v domnění, že je to Kuba. Pak ale dá Kuba ochutnat kouzelné jablíčko parohátko princezně. Amálka se na Kubu zlobí a kdoví, jestli mu tentokrát pomůže. Jenže – co kdyby parohatá princezna dala opravdu Kubu o hlavu zkrátit, jak vyhrožuje, a Amálka by tak přišla o ženicha? V půvabné pohádce, kterou podle Jana Drdy napsala Helena Sýkorová, hrají hlavní role Dagmar Veškrnová a Marcel Vašinka. (Česká televize)
(více)Recenze (21)
Veselá a radostná pohádka s příjemným hereckým obsazením ve studiových kreslených kulisách. Asi jedna z nejtypičtějších starších televizních pohádek na nedělní poobědovou siestu, u které si buď můžete vychutnat příjemnou pohádku nebo u ní s klidem usnout. Mladý chasník Kuba se stále nemůže rozhodnout pro veselku s Amálkou a chce ještě nějaký čas zkoušet štěstí ve světě. Potká dědečka s kouzelným jablíčkem, po jehož snězení narostou parohy, vytrestá princeznu za její marnivost, pobyde si nějaký čas v zámecké šatlavě, aby nakonec zjistil, že to pravé štěstí najde jen a jen u Amálky. Hudba: Otmar Mácha ()
"Já jsem z těch medikamentů takový načisto popletený, Výsosti." Já jsem tedy taky načisto popletená, že se koukám na klasickou studiovku mého dětství, kde Potměšil dělá "kšc" na nakreslenou kočku na papundeklových kulisách a docela se u toho bavím. I když ta Kořínková v těch šatech vypadá jak šlehačkovej dort... ()
Pitoreskní malované televizní kulisy, kterým vévodí umělé krávy, jenž kroutí hlavou. Anebo plyšovej pavouk na provázcích ve vězení. Jsou takové lehce úsměvné, ale také pěkné. To hlavní jsou ovšem dlouhé uši, které rostou po snězení hrušky ušatky a parohy po snězení jablka parohátka. Vzhledem k nesympatické princezně byly ty parohy ok. Těmito bizarnostmi včetně zalité mouchy ve skle, jenž slouží jako dar pro princeznu, vévodí celá tahle pohádka. Její příběh je hodně jednoduchý, pojetí pohádky ještě jednoduší, až bizarní. Přesto ve spleti televizních nedělních pohádek, se jedná o průměrnou pohádku. [595. hodnocení, 16. komentář, 62%] ()
Být Amálkou, až se Kuba znovu objeví, jsem šťastně vdaná třeba za majitele dílny a ukazuju milému Kubovi malého Kubu. Ale jinak jo, je to příjemně odlehčené a s patřičnou nadsázkou, líbí se mi, že potrestaná princezna potrestá Kubu, má to slušné dialogy, hospodská má hezkou hospodu, dobře se na to dívá. A kreslené kulisy Miloslava Jágra potěšily. ()
Výborná pohádka, za minimum nákladů, kterých by dnes mohlo vzniknout desítky. Každopádně každému je jasné, že je to dost směšná myšlenka, stejně směšná jako seriály, které dnes vznikají. Tohle v sobě stále mělo formu přirozeného hereckého a filmařského kumštu. Dnes je to záblesk zoufalosti doby a neúprosného trhu, vše co se natočí, se musí prodat, což je nejhorší věc, která se umění může stát. Mimochodem, jedna s nejlepších rolí Lenky Kořínkové. ()
Galerie (7)
Zajímavosti (1)
- Podle stejného scénáře vznikla v roce 1980 v režii Jana Bergera i rozhlasová pohádka „Jak Kuba parohatou princeznu léčil“. (Přemek)
Reklama