Režie:
Petter NæssKamera:
Marius Johansen HansenHudba:
Aslak HartbergHrají:
Trond Fausa, Marian Saastad Ottesen, Henrik Mestad, Anna Gutto, Sten Ljunggren, Trond Brænne, Ingar Helge Gimle, Louise Monot, Peter Stormare (více)Obsahy(1)
Romantická komedie o muži, jehož život je zcela ovládán ženou. Marianne je sice roztomilá a zábavná, ale její reakce jsou často nevypočitatelné. Její vztah s Trondem rychle přechází ze zamilovanosti do lhostejnosti či úplného nepochopení a pak zase zpět. Trond nachází své útočiště v bazénu, kam se chodí vzpamatovávat z těchto rychlých změn. Přitom tuší, že by jeho život byl spokojenější bez Marianne. Je do ní ale natolik zamilovaný, že ji nedokáže opustit... Sytě barevný a vizuálně poutavý příběh, natočený podle literární předlohy, zobrazuje vztah dvou naprosto odlišných lidí. Film je plný nečekaných zvratů i komických momentů. Velice působivě je zde snímáno prostředí, ať už pařížský Montmartre nebo divoká norská příroda. (Febiofest)
(více)Videa (1)
Recenze (41)
Ani romantika, ani komedie, spíš úsměvný příběh ze života neprůbojného člověka, který svoji samotu vyměnil za náhražku štěstí. Zpočátku se film tvářil jako tuctové severské drama, ale postupně chytl takovou zvláštní poetiku, vtáhl mě a už nepustil. Může za to především hlavní postava která je sympatická až za roh. Bezejmenný hrdina působí dojmem ušlápnutého nekňuby, který se musí nechat vést ve všech rozhodnutích, byť i těch nejjednodušších. Ubíhajícím dějem a tím, jak se profilovala postava Marianne, se můj vztah k němu začal měnit, a nakonec jsem mu začal nepokrytě fandit. Naštěstí vztah obou nejde podle tradičního schématu a ještě je o čem vyprávět. A režisér tak činí s velkou originalitou a svěžestí. Přímo hýří nápady a scény plné symbolických obrazů jsou perfektní. A nakonec to dopadlo nejlíp jak mohlo. Top 10 za rok 2007. ()
Filmové zpracování románu Erlenda Loa. Jeho název by se dal přeložit jako "Uchvácen ženou" a v norštině i v angličtině vyvolává asociaci s příběhem Scarlet O'Harové a Rhetta Buttlera (Tatt av vinden - Jih proti severu). A hlavní hrdina je opravdu uchvácen. Ani se mi nechce věřit, co si všechno nechal líbit. Zároveň mě trochu znepokojovalo, zda takhle nevnímají někteří muži všechny ženy, co nejsou naprosto odevzdané puťky. On manipulovaný chudák, ona tahá za nitky všemi možnými způsoby. Jinak z pera Erlenda Loa už nějakou dobu nic nevyšlo. Poslední dobou je snad členem, možná dokonce předsedou, nějaké grantové komise pro mladé umělce a jeho vlastní tvorba vzala za své. ()
Nezvykle hřejivá romantika z končin severských, nad jejíž bezmeznou nápaditostí a říznou dynamičností se Hollywood oddává tiché, závistivé autofelaci. Hlavní hrdina je výstavní exemplář submisivního, středoproudého Seveřana, jeho drahá polovička je šťavnatý flák rozkošné, panovačné čubky a dohromady tvoří ujetý, jiskřivě nejiskřivý páreček vhodný tak akorát k nevyhnutelnému vypěnění půllitru. Zkrátka patosu prostý majstrštyk, jenž stačí na postižené, decentně lidumilné zdvižení koutků a povznášející pocit produktivně stráveného času. ()
Uchvácen ženou naprosto vystihuje podstatu filmu, který pojednává o životě jednoho průměrného zoufalce, který se většinou nechá vláčet okolnostmi, ale občas se i odhodlá k nějakému zoufalému činu. Do "profláknuté" romantické komedie má tato skutečně hodně daleko. Ani to není moc komedie, ani romantika, ale kam jinam to zařadit...Film z reálného života podaný neobvyklou formou plnou skvělých imaginací.Originální film. ()
Rádoby ztřeštěná komedie o mladým muži, který není ani hezký, ani chytrý, ani výřečný, ani bohatý; no je to prostě takovej trochu roztomilej ňouma proplouvající svým nudným životem s hrstkou přátel, podřadnou prací a docela milou rodinkou. Když takovej chlapík potká relativně hezkou dívku (on 4, ona někde mezi 5-6), pak čert vem charakterové nedostatky, jednoduše si jí chce udržet. Dokonce se snaží zamilovat, jak by ne. Já ani nemám problém s dějem, akorát mě to vůbec nebavilo. Po Marianne jsem netoužil a ňouma si to svým otřesným projevem zasloužil. Sice měl relativně bystrý myšlenky, ale chronická neschopnost se vyžvejknout a činit jakákoliv rozhodnutí byla na ránu. Takže ztotožnění naprosto žádné. Láska pochopitelně potřebuje nedostatky a chyby milenců, dokonalost je zhouba, ale zkombinovat duševně labilní blbku se silnými komplexy ve vztazích s muži (díky patří otci), jejíž spontánnost je víc otravná než sympatická a chudáka, který odpustí všechno, jen aby si vrznul a nemusel si připustit, že je zcela zbytečný člověk, to není ani hezký, to je od tvůrců spíš zákeřný. A navíc vypočítavý a laciný vůči divákům, který se ve svých průměrně funkčních párech hoďku a půl drží za ruce, sem tam si dají pusinku a mají radost, že jsou na tom líp. Sladká dortíčková tečka filmu je sice záměrně kýčovitá, ale to furt nevyvrací její existenci, takže sorry. Návod k důstojnému přežití filmu budiž skrze solidní kameru, občas nějaký ten dobrý režisérský kousek po formální stránce, ale hlavně samotné exteriéry, resp. Norsko jako takové, nádherné místo. ()
Reklama