Režie:
Karel ReiszScénář:
Alan SillitoeKamera:
Freddie FrancisHudba:
John DankworthHrají:
Albert Finney, Shirley Anne Field, Rachel Roberts, Peter Sallis, Colin Blakely, Cameron Hall, Peter Madden, Alister Williamson, Hylda Baker, Barlett Mullins (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Adaptácia rovnomenného románu Alana Sillitoea o ďalšom z radu rozhnevaných mladých mužov, ktorých v povojnovom Anglicku nečakalo nič lepšieho ako ťažká práca, alkohol a smrť. Hrdinom adaptácie rovnomenného románu Alana Sillitoea je ďalší z radu mladých rozhnevaných mužov, ktorých v povojnovom Anglicku nečakalo nič lepšieho ako ťažká robota, alkohol a smrť. Arthur Seaton celý týždeň tvrdo pracuje v nottinghamskej továrni, aby si v sobotu večer užíval. Jeho heslom je: "Chcem sa zabávať, zbytok je len obyčajná propaganda". V mene svojej životnej filozofie každý týždeň zo soboty na nedeľu leje do seba jednu pintu piva za druhou a zabáva sa s dievčatami. Začne si milostnú aféru so staršou Brendou, hoci je vydatá za jeho kolegu z továrne. Ani to mu však nebráni, aby sa zaujímal o iné ženy. Keď stretne mladú naivnú Doreen, bez problémov ju zvedie. Brenda mu však oznámi, že čaká jeho dieťa. Dokáže ľahkovážny a hrubý Alan zaujať postoj k vlastnému životu, alebo sa bude naďalej každý týždeň zo soboty na nedeľu ukrývať vo svojom dočasnom útočisku a dúfať, že pondelok mu už nikdy neprinesie nenávidené vytriezvenie? (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (65)
Když jsemo tomhle filmu četl prvně, tak mi přišlo, že se bude jednat o sociální tématiku, kdy lidi jsou tím, jak chodí do práce, jak si vydělávají na živobytí tak otrávení a duševně demolovaní, že jen v sobotu večer je jediná šance něco zážít, setkat se s těmi, co jsou člověku blízcí a vést s nimi hovory, které člověku vyhovují, cítí se při těch lidech fajn, což není přes týden. Tohle mě napadlo tehdy, napoprvé, když jsem narazil na tenhle film v knize 100 filmů světové kinematografie. KAREL REISZ natočil později "Francouzovu milenku", a jedná se o dítě, které zachránil dnes již 101 letý pán, před téměř jistou smrtí. Kdyby nebyl, tak by nemohl udělat tyhle hezké filmy. Současně to ale relativizuje i význam lidského života. Kolik je takových, co zemřeli na mor či černý kašel, nebo já nevím co, a mohli udělat pěkné věci, ale neudělali, protože se toho prostě nedožili. Taky mi ten film evokuje, že jsem tehdy četl trilogii Dos Passos - U.S.A., kde se probírají imprese života. kniha je sice staršího data, ale tehdy jsem dost soucítil s těžkým údělem dělníka v zaprášených a špinavých (nehygienických) prostorách, kde dělnící často pracují (doly, některé fabriky atd.). Nevěděl jsem tehdy, že řada dělníků tuhle práci má ráda, i když současně nadávají, ale je to pro ně jistota, bez níž žijí jako kapři na suchu. Někdo se třeba diví, že nepíši rovnou o filmu. Ale když já si raději přehrávám i těšení se, než jsem ten film později viděl. Anebo jde o poznámky, které mají pro mě význam. Až dokomentuji první várku filmů, tak se stejně mohu k tomu všemu vracet a zarozjímat si. Je to zde i takový deníček. O filmu samotném třeba jindy. ()
Pamětníci si možná vybaví stařičký televizní komediální výstup Holzmanna a Janžurové, kteří se nemohli shodnout na termínu návštěvy filmového představení V sobotu večer, v neděli ráno. Až po mnoha letech jsem zjistil, že zmíněný titul skutečně existuje. Snad žádný jiný film 50. let nezachycuje tak přesvědčivě život britské nižší třídy. Reiszovi se podařilo stylem blížícím se dokumentárnímu filmu zachytit vzhled a atmosféru dělnických čtvrtí oné éry. Tehdejší mládež viděla v hlavním hrdinovi někoho, kdo se nebojí žít po svém a kdo hází za hlavu společenské konvence. Nechápejte Arthura Seatona jako rebela, co chce měnit a napravovat svět, ale spíš jako nedomrlého předchůdce Rentona z Trainspottingu. Arthur si chce jen užívat a stačí mu vlastně docela málo - nějaký ten alkohol, dostupný sex bez závazků a pocit, že mu do života nikdo nekecá. Film porušoval dvě zásadní společenská tabu své doby - poměr vdané ženy s hejskem a především potrat, který byl v oné době pochopitelně přísně zakázaný. Sexuální revoluce ještě zdaleka nebyla na pořadu dne a společnost 50. let byla prudérní. Celkový dojem: 85 %. ()
Spočiatku sa zdalo, že to bude celé len čisto chlapská záležitosť na chlapské témy typu 'tvrdá práca a cez víkend poriadne užívanie', to by však filmu veľmi nepomohlo. Bola treba slušná zápletka a tá sa aj podarila, využívajúc spoločenské témy a problémy s miernou kritikou osobnosti. A perfektnými hercami. 80%. ()
Italský neorealismus nebyl jen směrem, který ovládl světový hraný film své doby; byl něčím víc; byl především všeobecně sdíleným pocitem prvních poválečných let. Doby, která po znániku nacismu začínala z ničeho. Pocitu, který se poměrně rychle se stoupajícím hmotným standardem životní úrovně měnil v dozrávající a vyhraňující se konzumismus. Mladý hrdina anglického průmyslového města konce padesátých let minulého století v sobě dokonale ztělesňuje tyto tendence. Bouří se odnikud nikam proti své nezadržitelně nastupující dospělosti. Skutečnost, že vydělává, ho nabíjí falešným sebevědomím. Bludný kruh týdne za týdnem, od vystřízlivělého pondělka do promrhané neděle, se náhle zasekne. Konfrontován s možným otcovstvím a náznakem skutečného hlubokého citu k dívce, která odmítá být ve vztahu onucí a pro niž svedením vše ne končí, ale začíná i za cenu, že o nově získaného partnera přijde, ho osudově vede do pasti, kterou si připravil sám svou vlastní lehkovážností. Na rozdíl od felliniovských darmošlapů se zdá, že vlastním svobodným rozhodnutím procitá do dospělosti, slušnosti a zodpovědnosti. Výborná kamera, chápavý autorský pohled, který se zdařile nevyhýbá dobovým konvenčním tabu, výborné herecké výkony, to jsou vklady českoanglického režiséra Reisze, které toto pozoruhodné dílo činí i dnes inspirativním a podnětným a otazníku, jímž SOBOTA končí, propůjčují ojedinělou pádnou přesvědčivost. ()
Albert Finney bol kedysi veľký frajer. Baby v meste sa oňho mohli roztrhať a navyše má svojský zmysel pre humor. Teda jeho postava v tomto filme. Typickejší britský film si ani neviem predstaviť. Ošarpané domy, fabriky, šeď, nič moc interiéry. No a puby s pivom bez peny do plna. Kombinácia neorealizmu a amerických drám s rozorvanými mladíkmi hranými Deanom, Newmanom a Brandom. Zasadená do špecifického britského prostredia. Presne takto mi to vyhovuje. ()
Reklama