Režie:
Quentin DupieuxScénář:
Quentin DupieuxKamera:
Quentin DupieuxHudba:
Thomas BangalterHrají:
Anaïs Demoustier, Edouard Baer, Jonathan Cohen, Gilles Lellouche, Pio Marmaï, Didier Flamand, Romain Duris, Agnès Hurstel, Jean-Marie Winling, Marie Bunel (více)Obsahy(1)
Daaaaaalí! je hravý a místy velmi vtipný fiktivní dokument se spletitým dějem, který se skládá z překrývajících se snových sekvencí, nepředvídatelných skoků v čase a kde samotného umělce ztvárňuje pět různých herců. Nervózní lékárnice, která se stala novinářkou, musí vymýšlet stále důmyslnější finty, aby ji Dalí, který si na oplátku klade stále bizarnější požadavky, poskytl slíbený rozhovor. Opakovaně se setkávají, jenže Dalí pokaždé rozhovor předčasně ukončí a požaduje, aby producent slíbil rozhovor natočený „největší kamerou na světě“. Mezitím mistr navštíví večírek, kde jistý kněz vypráví o neustále se opakujícím snu. Film se proměňuje v zábavnou noční můru, v níž je sen součástí filmu, film součástí příběhu a příběh součástí snu a tak dále stále dokola. Kdo jiný by mohl lépe natočit takto duchaplnou poctu slavnému surrealistovi Salvadoru Dalímu než francouzský mistr absurdního humoru Quentin Dupieux. (Film Europe)
(více)Videa (3)
Recenze (41)
Ubrečený den a návštěva kina Edison Filmhub, kde na mne čekal film o Dalím. Natočený s lehkostí, plný nadhledu, absurdního humoru a fantazie. Moc jsem si ho užila a dostala jsem od něj i něco více, než jsem čekala. Je dobře, že byl poměrně krátký, protože se v něm často opakují stejné děje jenom s jiným vývojem a skákáním v čase, takže delší stopáž už by patrně začala nudit. Je to druhý film, který jsem od pana režiséra viděla, a rozhodně nezklamal. ()
Originální, nápadité, chytře zacyklené samo do sebe a na Dalího málo surreálné. Dupieux miluje absurdno, ale ta esenciální podstata surrealismu jako by mu proklouzávala mezi prsty. Většinou jen surreálně skládá příběh z klasicky pojatých segmentů. Sledujeme několik dějových linek, které se rozvíjejí, prolínají, kříží i vrací samy do sebe. A to i dost zábavnou repetitivní formou. Jako fandu surreálna všeho druhu mě nejvíc bavil asi ten příchod hotelovou chodbou na interview na začátku filmu. Vycvičen nejen z Buñuelových filmů (na kterých se Dalí samozřejmě nemohl nepodílet) jsem začal od prvních kroků tušit co se stane :). Všechnu moc imaginaci! Dupieux mě hodně baví, ale ještě mě ničím neoslovil tak, abych mu mohl dát plnou palbu. Zamiloval jsem si spoustu nápadů a detailů z jeho tvorby, které utkví v paměti, ale celku vždy něco chybí. ()
O režii a scénář tohoto snímku se postaral Quentin Dupieux a odvedl výbornou práci. Dupieux si napsal scénář, který má nespolehlivé vypravěče, neustále skáče v čase, je naschvál zamotaný, absurdní a místy budete přemýšlet jestli to dává nějaký smysl. A já si tohle popravdě hodně moc užil. Je vidět, že Dupieux je kreativní, má velkou fantazii a nechybí mu originalita a svěžest. A to, co předvedl při psaní scénáře, tak to samé předvedl i jako režisér. Jeho režie je zábavná, originální, vtipná, a plná nápadů, které jsou působivé, absurdní nebo správně přepálené. Dupieuxe si krásně hraje a má v hlavě jasnou vizi. Při sledování jsem si vzpomněl na filmy vizionáře Terry Gilliama. A to myslím jako velkou pochvalu. Dupieux si pohlídal technickou a vizuální stránku, a správným způsobem vede herce ke skvělým hereckým výkonům. Z mého pohledu Dupieux odvedl velmi působivou práci. Hlavní postavu filmu, samotného umělce Salvadora Dalího ztvárnilo pět herců ( Edouard Baer, Jonathan Cohen, Gilles Lellouche, Pio Marmaï a Didier Flamand) a každý ho pojal stejně a zároveň trochu jinak. Každý se se svou úlohou popral skvěle a společně nabídli zajímavý a zábavný pohled na svérázného umělce. Jejich výkony jsou povedené a bavilo mě sledovat jejich fyzické kreace a to jakým způsobem pronáší dialogy. Anaïs Demoustier má dobře napsanou roli a podala moc dobrý výkon. Demoustier krásně prodala svou postavu a její nevděčnou sisyfovskou práci, kdy se snaží něco vytvořit a Dalí jí to neustále kazí. Je zábavné sledovat, jak se neustále snaží a celé její úsilí se jí během okamžiku rozpadne, protože se Dalímu něco přestane líbit. Osobně jsem z filmu dost nadšený a hodně jsem si ho užil. Bohužel není bez chybiček. Největší síla filmu je zároveň i jeho největší slabinou. Režisér Dupieux má v hlavě neskutečně moc kreativních nápadů, které jsou dost originální. Ale přišlo mi, že jejich trochu moc a místy se film začne lehce točit v kruhu a opakovat se. Ze začátku mi to nevadilo, ale když se film po šesté vrátí k něčemu, co stále nekončí, tak mi to už tolik nesedlo. Samozřejmě že vím, že to byl účel, a že se režisér snažil vytvořit nekonečnou zábavnou absurdní noční můru, což se mu povedlo, ale méně je někdy více. Daaaaaalí! je povedená a hodně zábavná komedie, která je dost originální a krásně využívá svůj koncept nespolehlivých vypravěčů a nelineárního vyprávění. Je mi jasné, že tento styl vyprávění není pro všechny, ale ten kdo si k filmu najde cestu, tak dostane originální podívanou plnou skvělých hereckých výkonů a parádně natočených momentů a scén. Pokud máte rádi autorské filmy s jistou vizí, tak vám Daaaaaalí! udělá radost. ()
Jak uděláme film o Dalím? Surrealisticky! Hrát ho bude pět herců a nic nebude dávat smysl, protože divák nepochopí, kde je začátek a kde konec! Z počátku jsem se malinko nudil, ale jak snovost nabírala na obrátkám, naprosto mě to vtáhlo. Zejména opakující se gag s knězem je naprosto geniální. Víc takových filmů... a nebo ne, protože to by pak byla nuda, kdyby byly všechny stejné. Hodnocení: 80 % ()
Dupiex má v mojich očiach len jedno plus a to, že jeho filmy zvyknú pomerne rýchlo skončiť a tak to čakanie na komédiu, ktorá nikdy nepríde, nie je také dlhé. Potvrdil to zas a znova. Bizár, absurdnosť, to je všetko, čo dokáže ponúknuť a už sa sám recykluje, len mení postavy a teraz sa chytil jednej veľmi lákavej už po mene. Kventín určite má svojich pár fanúšikov, ktorí dostávajú jeho filmy do pekných čísel, zvyšok si film ani nepozrie a bežný divák vypne rýchlo, lebo sa proste nebaví. ()
Galerie (26)
Zajímavosti (6)
- Quentin Dupieux sa pri tvorbe filmu inšpiroval filmom Luisa Buñuela Skrytý pôvab buržoázie (1972), ktorý sa sa odohráva prostredníctvom prelínania, série sekvencií medzi snom a realitou. (Arsenal83)
- Dva slávne Dalího obrazy sú vo filme znovu predstavené ako živé obrazy: „Nekrofilná fontána tečúca z klavíra“ (1932) a „Priemerná jemná a neviditeľná harfa“ (1932). (Arsenal83)
- Quentin Dupieux nechcel nakrútiť o maliarovi skutočný životopisný film, pretože mal pocit, že by to nemalo zmysel. Dalího najväčším majstrovským dielom podľa Dupieuxa bola jeho extravagantná osobnosť, a tak sa o tom pokúsil nakrútiť "nefilm". (Arsenal83)
Reklama