Režie:
Patrick BouchiteyKamera:
Jean-Jacques BouhonHudba:
Didier LockwoodHrají:
Jean-François Stévenin, Patrick Bouchitey, Jean-Pierre Bisson, Jean-Pierre Castaldi, Patrick Fierry, Jackie Berroyer, Dominique Maurin (více)Obsahy(1)
Simon a Dede jsou nejlepší přátelé. Dva bezcílní opilci, kteří tráví své dny flákáním. Simon žije z dávky v nezaměstnanosti v přívěsu zaparkovaného u domu svého bratra. Dede dělá noční v balírně ryb. Ani jeden z nich neni citlivý, mladý, nebo dobře vypadající. Nicméně to příliš neřeší, protože jde o jejich sešlé životy. Přesto jsou některé jejich společné zážitky poměrně za hranou. (Toclawer)
(více)Recenze (12)
svojská ústredná dvojica predvádza svoju ódu na alkohol. na viacerých miestach som sa dosť pobavil, pri záverečnom dobrodružstve aj udivil. čierna dráma/komédia, ktorá si určite zaslúži svojho diváka. bukowski po francúzsky alebo vyzerá úplne ako živá... ()
Zlatá Palma - výběr ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $600,000║ ()
Bizarníí - leč vynikající film na motivy novely Charlese Bukowského... Marné přežívání dvou vágusů Dédého a Simona, potloukajících se po světě v opilecky pomatené euforii z alkoholové svobody, s nenaplněnými sny a vzpomínkami a ještě marnější obskurní >láskou< k mrtvé dívce, která unešena z márnice a >hluboce milována< nakonec v očistných mořských vlnách v mořskou pannu se promění... Hořkočerná komedie jako drama, depresivní film pro nepřipravené, lahůdka pro náročné. ()
Dvojice povalečů Simon a Dedé, kterým se nechce příliš pracovat, má roupy a vymýšlí za notné dávky alkoholu všelijaké ptákoviny. Snímek plný chlastu, hádek, rvaček, smíchu, ženských a v závěru jedné dost bizardní události mě bavil, rozesmál a v závěru i trochu šokoval. Bukowski na francouzský způsob, který se povedl, takže Hankovým fanouškům můžu vřele doporučit, ostatním jen na vlastní riziko! A pokud chcete zážitek umocnit, mějte při ruce nějaký dobrý drink… ()
Nic pro prudérního středoproudového diváka - tuhle lehce zvrácenou komedii ocení hlavně ctitelé "divných" filmů, neštítící se trochy té nekrofilie a libující si v dekadentní poetice života na okraji společnosti. Tedy například Hankovi čtenáři. Byl jsem před x lety pobaveným svědkem toho, jak z tohohle filmu při scéně prznění mrtvoly se slovy "na tohle já se teda dívat nebudu" úprkem pádila ze sálu dvě nakvašená děvčata, táhnoucí za sebou své submisivní partnery a několik dalších diváků dávalo syčením a mlaskáním jasně najevo svoje rozhořčení a znechucení. Takže pokud jste třeba úzkoprsí šosáci nebo křesťanští fundamentalisti, určitě si tenhle film nepouštějte. Já se ovšem bavil dobře, ale ne že bych tedy s vylízanými týpky jako jsou Dédé a Simon nějak sympatizoval - jsou pro mě jako jiný živočišný druh, já jsem dekadent slušný a pouze salonní. Domů bych si je určitě nepozval a ani povídat bych si s nimi nechtěl. Simon je ještě jakž takž socializovaný - chodí do práce, stýká se s "normálními" lidmi a vypadá jako celkem obyčejný dělňas. Dokud se ovšem nenapije a není s ním Dédé, to pak mívá různě šílené nápady - jako třeba vychlastat knězi mešní víno a nebo ukrást mrtvolu havranům. Dédé je ovšem totální magor, kterého ani nedokážu trefně popsat, ten se zkrátka musí vidět. Pobuda s duší punkera, ožrala, flákač, žvanil, virtuální kytarista, který je neschopný brát cokoliv vážně, a který by ošukal klidně mrtvou krávu, jen aby byla nějaká sranda. Ale Simon je přece jen vážnější a zodpovědnější - i s mrtvou dívkou se miluje něžně a láskyplně, dává jí polibky, vyznává jí lásku, a poté co ji odevzdá mořským vlnám, odejde s ní na moře už navždy i část jeho duše a on bude nadosmrti vrhat k mořskému obzoru smutné a zasněné pohledy... ()
Úmorná francouzská snaha o navození "beatnické" atmosféry. No, nezadařilo se. Každý závan naléhavosti a nastínění lidského morálního úpadku je zabit afektovaností francouzského humoru a nudným plkáním. Nekrofilní závěr mě neznechutil, ani zvráceným způsobem nepobavil. Hledal jsem něco netradičního, neotřelého. To jsem sice dostal, ale ne tím způsobem, jakým jsem chtěl. "Ten chlap všechno zveličuje. A chová se jak píča!" - "Jak se jmenuje?" - "Mussolini." ()
Sice tak trochu zvrácené, ale ta neopakovatelná beatnická atmosféra tu na mě sálala snad z každého záběru. A po skončení filmu jsem měla neodolatelnou touhu poslechnout si něco od Jimmyho Hendrixe. ()
ocenenia : MFF Cannes 1991 - Nominácia na 1. cenu ()
Film byl uveden ve Filmovém klubu Alfa Sokolov v sezoně 1993/94. ()
Film o dvou chlápcích, kteří se snaží žít život s flaškou v ruce. Je zde vše, co byste čekali: chlast, ženský, hádky a menší rvačka. No a na konci i to, co byste nečekali. Nechtěl bych s těma dvěma pít, ale koukalo se na to dobře, pořád se něco dělo a bylo to zábavné. ()
Road movie s mrtvolkou mladé holky , tak od CH. Bukowskiho mě to ani nepřekvapilo.. ()
Reklama