Režie:
Frank CapraScénář:
Robert RiskinKamera:
Joseph WalkerHudba:
Howard JacksonHrají:
Gary Cooper, Jean Arthur, George Bancroft, Lionel Stander, Douglass Dumbrille, Raymond Walburn, H.B. Warner, Ruth Donnelly, John Wray, Dennis O'Keefe (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Longfellow Deeds žije spokojeným životem v městečku Mandrake Falls, píše básně, hraje na tubu v místní kapele a nic mu nechybí. Jeho život se však jednoho dne obrátí vzhůru nohama, když neočekávaně zdědí 20 milionů dolarů. Pan Deeds odjíždí do New Yorku... (Trainspotter)
Recenze (50)
Zacinam tomu cernobilemu idealismu Franka Capry, kde dobro zvitezi docela prichazet na chut. Tohle je vyborna zalezitost, pro me trosku zdistortovana faktem, ze jsem uz driv videl Sandleruv remake, takze jsem znal predem koncept, ale na druhou stranu o to vic ocenuji olschool eleganci mnohem lepsiho originalu, ktera se line celym filmem s obema vybronymi protagonisty v cele. Zatimco Sandler je tradicni moderni sasek, Gary Cooper je herec z jine ligy, o ukazkove retro blondyne Jean Arthur ani nemluve. I'm pixilated. 8/10 ()
Pohádkové schéma na bázi "Jak Honzík ke štěstí přišel" převrácené ku potřebám i časoprostoru klasického hollywoodského snímku, jehož upřímný charakter patří navzdory a možná i zásluhou strašáku tehdejší hospodářské krize k tomu nejkrásnějšímu v dosavadních dějinách filmu. Úžasně natočený, ještě lépe zahraný a nesmírně oslovující nadčasový příběh o tom, že peníze jsou všechno, ale zároveň nic. Geniální v zábavných a inteligentních dialozích, v citlivě vsugerované romantické linii a v onom upřímném vyobrazení střetu dvou světů - neutišitelné hamižnosti s přirozenou laskavostí a solidaritou, který si speciálně zaslouží veškeré komplimenty, jaké může dát obyčejný divák obdařený alespoň špetkou sociální empatie a filmové lásky dohromady... 100% ()
O tomto filmu jsem se dozvěděl díky Bohumilu Hrabalovi, který o něm moc hezky píše ve svém textu Krasosmutnění (úžasná historka o tom, jak na tomto filmu byli jeho rodiče a tatínek žárlil na Garyho Coopera: "Mlč, mlč, proboha mlč, já jsem viděl, jak jsi se dívala na Garyho Coopera, takhle se slušná ženská nedívá, takhle se má dívat jedině na svého muže!.. - "Ale vždyť je to biograf, a pak ten Gary, vždyť po něm všechny ženy touží... krasavec a přitom tak chlapecký." - "Cože", zakřičel otec, "tak ty se přiznáváš, že po něm toužíš? Na kolena, a přiznej se! Kdybys ho někde potkala, že bys byla jeho, přiznej se!" - "Těžko bych se asi ubránila, ten Gary je silnější než všechny předsudky."). Když jsem si fim pustil, zjistil jsem, že je docela podobný jinému Caprovu filmu Život je krásný, který jsem už viděl v minulosti a který figuruje v TOP 300. V obou filmech se objevuje výrazné morální poselství a oba mohou působit z dnešního pohledu až naivně, ale stejně se mi to líbí, a jen málokoho ty filmy nechají chladným i po tolika letech od jejich vzniku. Viděl jsem od Capry jenom dva filmy, ale už soudím, že to byl pozoruhodný chlapík, který se navždy zapsal do filmové historie, a jeho filmy jsou dnes velká libovka (nejen) pro každého správného fandu starých zlatých časů Hollywoodu. Mně osobně se tam sice občas vkrádala nuda či pobavená přezíravost, ale stejně mě ten film oslovil a bavil - skutečnost, že film přežil všechny své tvůrce a oslovuje lidi i v novém století, je nejlepším dokladem jeho nesmrtelnosti. Gary Cooper byl vážně skvělý herec, člověk chápe Hrabalovu maminku i po těch letech :) ()
Jedna z najlepších "ztreštených" komédií, aké Hollywood vo svojej najslávnejšej dobe vyprodukoval. Mňa tu najviac pobavilo okrem záverečného súdneho pojednania, že ak by sa podobne dnes zachoval dedič takéhoto majetku (zarátavam aj infláciu), tak takmer všetci by sme ho považovali za blázna. Tým pádom považujem záverečnú Deedsovu reč za facku aj dnešnému nenažranému kapitalizmu a zároveň nám všetkým. Mnohým ľuďom sa určite bude film páčiť, aj jeho ústredná myšlienka, ale tiež by sa takto nezachovali. Asi ani ja nie a asi ani k tomu nebudem mať nikdy príležitosť. V podstate je tu to najčistejšie dobro ukázané takým prirodzeným spôsobom, až z toho nie že hreje, ale skôr mrazí. Po všetkých stránkach dotiahnutá záležitosť a tá pravá filmová klasika, ktorú myslím by si mal doplniť každý skutočný filmový fanúšik do zbierky videného. ()
Longfellow Deeds ~ zcela univerzální příklad někoho, kdo má v sobě, abych tak řekl, "příliš přírody", kdo je tak trochu "pixilated" (odchován skřítky) ~ někoho, kdo je skrnaskrz čestný, přímý, upřímný, lidský, spontánní, kdo se vůbec, ale vůbec nebrání hře (ostatně, sám hraje na tubu, skládá básně); pro mnohé jistě (zranitelný) prosťáček boží ~ učiněný Candide, nevinnost sama!, při tom ale příčetnější než kdokoli jiný a vnitřně svobodný k tomu. Nepřekvapivě jej mají v oblibě zvířata (již úvodní Deedsův nástup na scénu je doprovázen radostnou reakcí psa). Obdivuje se velkým postavám minulosti, těm zářným příkladům amerického snu. Při jedné příležitosti dokonce cituje Thoreaua ~ ano, toho advokáta všeho divokého a nespoutaného! (Kdo bez donucení cituje Thoreaua?) Zkrátka a dobře, už předlouho mě žádná filmová postava tak upřímně a ze srdce nedojala svou nezkažeností a prostou krásou prostou všech rafinovaností. Odít se tak do rubáše deedsovské skromnosti, nezištného zájmu o druhé, dětského nadšení... Kdo by o tom alespoň jednou nesnil? ()
Galerie (27)
Zajímavosti (15)
- Harry Cohn byl ze začátku proti obsazení Jean Arthur do hlavní role. Režisér Capra nakonec Cohna přesvědčil tak, že trval na tom, aby se Cohn zaměřil na její hlas, nikoliv obličej. (Trainspotter)
- Scénarista Robert Riskin považoval tento film za svůj nejoblíbenější. (Trainspotter)
- Film přinesl anglickému jazyku dvě nová slova „pixilated“ a „doodling“. (Trainspotter)
Reklama