Režie:
Dagur KáriScénář:
Dagur KáriKamera:
Rasmus VidebækHudba:
SlowblowHrají:
Tómas Lemarquis, Þröstur Leó Gunnarsson, Ásdís Thoroddsen, Pétur Einarsson, Hjalti Rögnvaldsson, Kjartan Bjargmundsson, Þorsteinn Gunnarsson (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Príbeh sedemnásťročného Nóia, odohrávajúci sa v studenej zabudnutej dedine na okraji Islandu vyrozprávaný s otriasajúcou silou severského tragikomického poetického realizmu. Predstaviteľ hlavnej úlohy bol nominovaný na Európsku filmovú cenu pre najlepšieho herca a film Cenu FIPRESCI na festivale v Göteborgu. (oficiální text distributora)
Recenze (80)
Myslím, že slovo “bezútěšný“, nejlépe vystihuje charakter tohoto chladného filmu, o chlapci jménem Noi, jež je v malém izolovaném městečku zapadlém sněhem, považován za sociálního vyvržence (já osobně bych ho nazval spíše lenochem). Typicky severské klidné tempo, nenápadný děj, jedna mrazivě vtipná dohadovací scéna o hloubce vykopaného hrobu a najednou bum (doslova), nečekaně smutné vyústění a při závěrečných titulcích si říkám, že jsem tomu klukovi prostovlasému stejně držel palce:-) ()
Chladné a temné ako celý Island, ale na druhej strane sa z tejto predispozície podarilo tvorcom spraviť výbornú komédiu. Samozrejme, nie je to komédia, pri ktorej sa bude rehotať jak kone :), ale niektoré vtipné scény fakt stoja za to... No a záver radšej nebudem komentovať, radšej si to pozrite sami. ()
Tak příjemně překvapený už jsem dlouho nebyl. Herecký výkon hlavního hrdiny byl fakt dobrý a závěr mě dostal. Skoro 5*. ()
Skvělý obrazový zážitek, ať už jde o lokace, kompozice, barevnost, či samotné výjevy. Ale malé. ()
Film s "najlepšou" bankovou lúpežou v historii kinematografie :-) a taktiež so zaujimavým koncnom, ktorý celé zmýšlanie a konanie hrdinu tak akosi ospravedlňuje a ničí zároveň. 75% ()
Noi je typickým príkladom teenagerského nýmanda, ktorý má svoje problémy a sere ho celý svet.Albín menom Noi je zasa typickým filmom pre túto krajinu.Film budovaný tichom, hustou zimou a vedomím, že niet kam odísť.Aj keď je príbeh v podstate akousi čiernou komédiou, tak hrdina sa čím ďalej tým bližšie koncu rúti do očakávaného smutného, melancholicko-depresívneho finále. ()
A já už si začínal myslet, že asociální děti mají jen v Anglii! ()
Minimalistický snímek Dagura Káriho ve mě zanechal silné pocity a potvrdil, že Islandský film je tak specifický subžánr na který je nutné se dívat trochu jinak. Za mě velice dobrý filmový počin, který ve mě dlouho zůstane. A těším se na další... 4* ()
Ani se albinovi nedivim, ze chtel od tama vypadnout. Kdo by taky chtel bydlet v malem mestecku na severu islandu, kde po vas ani zmrzly pes nestekne:-) ()
Průměrný film. I herecky nic moc. Vesměs se celý film nic moc neděje, zachrání to až poslední třetina. Film o jednom pry inteligentnim záškolákovi, co se snaží dělat nějaké nepravosti na Islandském maloměstě, které je samo o sobě nudné až až. Bylo pár scének, kde se člověk zasmál, ale čekal jsem více. ()
Krásný film s jedinečným jemně černým humorem o dospívání mladého chlapce. Kári tvrdí, že příběh Noiho znal, ještě dřív než šel studovat. Tedy režisér nehledal téma svého filmu, ale potřeboval nějak ztvátnit příběh, který nosil v sobě. Možná si to sugeruju, ale myslím, že to jde z filmu jaksi vycítit. Konec mě sice dost překvapil a zarazil, ale nějak k filmu patří. ()
Ano, evropský film, islandský film, ale hlavně nehorázně se vlekoucí nuda s pomateným koncem... ()
Albín jménem Noi mě dost sebral. Pocit nepatřičnosti a výjmečnosti hlavního hrdiny divák díky skvělému scénáři , hereckému výkonu Tómase Lemarquise a častým symbolům cítí úplně bytostně. Všechny tyto skutečnosti pak způsobí, že na konci filmu se cítíte,- SPOILER-, jako by ta ledová lavina spadla nejen na blízké Noia, ale i na Vás. ()
Pribeh ma moc nezaujal, ale to prostredie Islandu hej. ()
Opravdu pošmourno. ()
Tento m(a alebo i)lý? film naštastie nezasypal zúfalý príval snehu. Podľa mna dobre vystihuje pocit mladého vydedenca zo spoločnosti, ktorá ho nedokáže celkom pochopiť. Posledný "vydarený" útek z bludného kruhu je mrazivou predzvesťou Nóivej budúcnosti... ()
Z pokladnice severu skvost z největších. Z nejsmutnějších. Nói albinói je ukázkovým zástupcem severské filmové tvorby včetně naprosto paralytických scén a dialogů. Dílo protknuté veskrze totální zimou, samotou, sněhem a božským Islandem. Ach, jak jsem si užíval ten trýznivý náhled do života dospívajícího člověka, do života plného deziluze a odcizení. A ten závěr přátelé, to je prostě něco neuvěřitelného. Člověku se jen tak nepoštěstí shlédnout něco tak depresivního a je velmi dobré, že světlo světa spatří takovéto záležitosti. Hořké, velice hořké. Vaše duše projde destrukcí stejně jako nešťastný klavírní instrument. A tak to má být! ()
Víc než depresivní mě to přišlo nudné, jednotlivé epizody ze života, oddělené od sebe, nesouvislý děj, co mě udrželo se dívat bylo, že tam není nic, co by vyloženě vadilo a herci jsou dobře zvolení, hlavně pak předzvěst velkého zlomu, slib byl dodržen, k velkému zvratu došlo, ale stejně, pointa mi jaksi unikla. Možná spočívá v tom, abychom se nad příběhem ještě zamysleli, pak ano, jedna pointa mě nepadá, není špatná a děj korunuje, ale stejně... ()
Toto bol jeden z filmov, ktorý už vopred vyvolal vo mne dojem, že sa mi bude páčiť...Stačil mi k tomu názov, Island, melanchólia a prvých 5 minút filmu...80% ()
Depresivní film, krutá zima, nesympatický hlavní hrdina. Konec bez nějaké zvláštní pointy. Určitě se po tomhle filmu na Island nepodívám... ()
Reklama