Obsahy(1)
Příběh je zasazen do malého hornického městečka v Srbsku v období před druhou světovou válkou, během ní i poválečném čase. Sledujeme život, utrpení, zklamání, samotu, naději a lásku ženy Petrije (Mirjana Karanovic), která v těchto krutých časech milovala tři muže. (Terva)
Recenze (7)
Film plný tragédií. Všechny se tu ale odbývají takovým tempem, že jsem neměla čas nad osudem hlavní hrdinky moc přemýšlet, natož s ní něco jako soucítit. Brzy mě tenhle zdánlivý nedostatek začal ohromně bavit. Bylo to opravdu tak ryze cynické nebo se mi to jen zdálo? Každopádně hudba Zorana Simjanoviće a prvotřídní blátivé exteriéry se mi snad nezdály. ()
Konečně i ta tvorba Balkánu začíná připomínat i film. Žádné šoky na hlavu, žádné nacionální libůstky, jen velmi dobré a silné drama ženy zobrazené nepřikrášlenou optikou. Jediné, co nám připomíná kraj a mrav jsou hravé foto koláže fungující jako zdařilé předěly mezi jednotlivými kapitolami. ()
Hovorí sa, že ženy to majú v živote ťažšie. To je zrejme pravda, ale dôležitejšie je, prečo to tak je. Karanovičovi sa darí, možno aj len tak mimochodom, na to odpovedať tými správnymi argumentami. Petre sa nevyhýba žiadna tragédia, dokonca tá istá sa tu odohrá dvakrát. Pre ženu o niečo bolestivejšia, ako pre muža. Žena-Petra musí čakať na svojho muža, kým sa uráči vrátiť ožratý z krčmy, zatiaľ čo on svoje trápenie môže zapíjať. Veď predsa ženy sú podľa neho od prírody hlúpe a nič nechápu. Najväčším posolstvom filmu je pre mňa však fakt, že ľudia si síce selektívne z pamäti vyberajú tie pozitívne spomienky, avšak utvárajú ich najmä tie negatívne a tie sú nakoniec pre naše životy smerodatnejšie. Petra zažije 3 roky šťastia, ale tie nie je potreba zobrazovať, dramaturgicky sú významnejšie tragédie. To platí aj pre život. ()
Analfabetická žena v podání vynikající a nádherné herečky Mirjany Karanovič ve vás určitě probudí smutek, který si ve své duši nosí každý. ()
Balkanska tragedia spred druhej svetovej vojny, Reziser Srdjan karanovic je tusim docentom na akejsi filmovej katedre, Univerzita v Belehrade : 80 % ()
***1/2 ()
Tragický životný príbeh, ktorý však sama o sebe rozpráva tak silná žena – ktorá je súčasne pragmatická, bohabojná, a presvedčená o sile mágie – že sa slzičkovému sentimentu úspešne vyhýba. "Čakám na Misu, kedy si po mňa príde... ale vidím, že sa neponáhľa, a nech je boh so mnou, ani ja sa neponáhľam," hovorí stará rozprávačka tohto retrospektívneho príbehu, ktorá sa vo svojom dedinskom dome obklopila mačkami a rada si dá pohárik, lebo "po treťom je mi všetko tak jedno, a tak pekné." Body navyše: film mal svojho etnológa. ()
Reklama