Režie:
Isao TakahataScénář:
Hajao MijazakiKamera:
Tacumasa ŠimizuHrají:
Kazuo Kumakura, Kazuko Sugijama, Jošiko Óta, Jasuo Jamada, Hiroko Marujama, Joneko Macukane, Tecuja Kadži, Osamu Ičikawa, Mine Eken, Terue Nunami, Reiko Senó (více)Obsahy(2)
Energická a sebevědomá holčička Mimiko žije sama s babičkou, která ale nyní odjíždí do lázní. Mimiko tak má jejich domeček uprostřed bambusového háje na starost celý sama, což pro ni nebude žádný problém. Doba babiččiny nepřítomnosti se navíc stane velkým dobrodružstvím, když jednoho dne holčička doma objeví nečekanou návštěvu v podobě malého pandíka a jeho obrovitého taťky. Společně se stanou nerozlučnou rodinkou.
Již řadu let předtím, než v roce 1985 společně založili věhlasné studio Ghibli, tvořili mistři světové animace Hajao Mijazaki a Isao Takahata sehraný tvůrčí tandem. Nakažlivě veselý a hravě dětinský titul Panda a malá panda ve skutečnosti obsahuje dva středometrážní filmy, které byly uvedeny do kin v prosinci 1972 a březnu 1973. Japonsko tehdy žilo okouzlené pandami, které do tokijské zoo zapůjčila Čína, a oba snímky jednak měly přiživit zájem o roztomilé huňáče a současně se na něm svézt. Mijazaki je uveden jako autor námětu a scénáře, nakreslil klíčové snímky a vytvořil podobu postav a prostředí, zatímco Takahata vše řídil z postu režiséra. Oba filmy předznamenávají řadu prvků a styl budoucí tvorby Hajaa Mijazakiho – velký panda vykazuje mnohé podobnosti s legendárním Totorem a motiv zaplavené krajiny následně věhlasný tvůrce rozvedl ve filmu Ponjo z útesu nad mořem. (Česká televize)
(více)Recenze (30)
Začátek se tváří jako kterákoliv ghibliovka. Poté se to zvrhává v něco tak bizarního a ujetého, u čehož jsem si občas říkal - tohle má být opravdu pro děti? Není to můj šálek kávy a zvrácenou myšlenku za celým titulem raději do hloubky nerozebírám. Překvapivě se mi ale musela často křivit ústa. 35% ()
Nádherně infantilní, legráckami nabitý filmeček s asi nejhitovější filmovou písničkou, jakou znám. Od tohoto filmu byl k největší klasice, Můj soused Totoro, už jen krůček .) Pro Idaha: Tak dobře, uznávám po dvou letech občasného zhlédnutí, že je ten film perverzní se smajlíkem ;-) ()
Dievčatko, čo má zo všetkého srandu, a teší sa na prípadných zlodejov, sa ocitá po odprataní babičky na vlak do kúpeľov v dome sama samučičká. Ale nie nadlho. Stáva sa dcérou i mamou a získava syna i ocina v podobe dvoch pánd, ktoré zdrhli z neďalekej ZOO. Kolotoč zábavných príhod sa môže roztočiť naplno - v priliehavo jednoduchej roztomilej animácii, za sprievodu chytľavej piesne v úvode a závere a spúste groteskno infantilne streštených nápadov. Všetko zvolené priliehavo cieľovému publiku - deťom túžiacim po zábave a dobrodružstve. A dospelým, ktorí nezabudli byť deťmi. ()
Jestli vám úvodní písnička nevyloudí na tváři úsměv a nezačnete si ji pobrukovat, tak tenhle střeštěný dětský příběh není pro vás. Pusťtě si raději GITS nebo Akiru, protože pětiletá holčička, snažící se být vzornou dcerou velkého pandy a zároveň starostlivou maminkou jeho syna pandy, vám asi (i s oběma pandami) poleze dost krkem. Pokud ale v sobě nosíte stále velký kus dětské duše, nebudete téhle půlhodinky rozhodně litovat. A jestli milujete úsměv a chlupaté bříško Totora, mají pandy vyhráno! ()
Přijde mi to až kouzelné, že se tady v roce 2007 v České republice dívám na film, na který se už před 35 let dívaly děti někde ve vzdáleném Japonsku a který se k nám vlastně ani nikdy neměl dostat. Panda Kopanda vás chytne už od první vteřiny. Tak návykovou písničku totiž nemá snad ani žádná naše pohádka a pokud ji jednou uslyšíte, věřte mi, že si ji budete pobrukovat ještě hodně dlouho. Miyazakiho rukopis se v příběhu rozhodně nezapře. Postavy se sice chovají občas dost divně (třeba hlavní hrdinka se pokaždé, když je šťastná, postaví na ruce a hodí roznožku, takže jí sukně sjede k obličeji a na vás koukají její kalhotky), ale z každé minuty na vás dýchá ta správná rodinná Miyazakiovská atmosféra, kterou ani na dnešní dobu dost jednoduchá animace nemůže pokazit. ()
Holčička žije sama v domečku bez rodičů, kam ji chodí navštěvovat jen její babička. Jednoho dne, najde u svého domečku malou pandu a holčička se s ním zkamarádí. Když vidí, že malý panda je bez mámy, rozhodne se, že se jí stane. Jenomže se zároveň rozhodné být i dcerou tatínka malého pandy. Perverzní ;-). Ještě jednou pro Želvopýra ;-) . ()
Připadne mi, že když Miyazaki nedostal práva na zpracování Pipi Dlouhé Punčochy, zdravě se naštval a natočil podobné téma po svém. Mimiko je rudovlasá, nebojácná holčička, která po odjezdu babičky žije sama a adoptuje si tatínka Pandu a děťátko Pandu. Film, který je skoro stejně starý, jako já. Výborný pro děti, s pěknými situacemi i pro dospělé (například na konci, když tatínek panda odchází "z práce"). Jen jsem nevěděl, že o rok později natočili "Panda a cirkus v dešti" a divil se, že má DVD 75 minut (obsahuje oba filmy). ()
Hlavní hrdinka Mimiko jako by z oka vypadla Pipi punčochaté - ty rusovlasé copy, samostatnost a fakt, že má (na čas) celý dům sama pro sebe tomu okatě nahrávají. Pomine-li člověk skutečnost, že je malá Mimiko zároveň jakoby dcerou velkého Pandy a mamkou Pandíka, který je synem Pandy, což z ní dělá vlastně sestromatku, tak jde o pohodovou, i když poněkud infantilní jednohubku, jejíž cílová skupina jsou rozhodně děti. Ve vizuálu taťky Pandy člověk zřetelně vidí rysy pozdějšího Totora, který je však kvalitativně jinde. ()
Sice je trochu divné být dcerou pandy, a k tomu ještě se svým otcem mít male panďátko, ale i přesto mě film celkem pobavil. ()
Já věděl, že to bude parádička parádní :) Sice připouštím, že když babičce přišel od pětileté vnučky první dopis který začínal:“Ahoj babi jak se máš? Já se mám dobře. Našla jsem si tatínka a stala jsem se maminkou.“ -mohla se možná cítit značně znepokojená, ale čert to vem. Holčička bez rodičů prostě začala dělat maminku synovi svého nového tatínka. Klasická japonská úchylárna :D ...... Je to překvapivě docela dramatické, akční a napínavé (zvláště první film, kdy tahle alternativní famílie musí čelit jistému tlaku veřejnosti :D ,ale kdo by čekal, že to skončí jinak než ve všeobjímajícím veselí, ten by byl naivnější než malá panda. ()
Příjemná infantilní pitomina. And especially the bamboo grove is great! :)) ()
Po tomhle se i Totoro bude tvářit jako existenciální drama :-) ()
Červená Karkulka, Pipi Dlouhá Punčocha a Mášenka – všechny v jedné malé holčičce, která místo vlka a tři medvědů potkala medvědy dva a byla z toho jedna převeselá rodinka, kde se nikdo neptá na věci jako "Kdo seděl na mojí židličce a polámal ji?" nebo "Kdo to ležel v mojí postýlce a rozhrabal mi ji?", protože se tu všichni mají doopravdy rádi. ___ Scénáristická prvotina Mijazakiho, jež v sobě kromě prvků a postav slavných světových dětských příběhů a pohádek spojila vše nejlepší, co má patřit do dětského světa. Vskutku malá velká kopanda. ()
Díval jsem se kvůli mému prckovi, a občas nestačil valit oči. Tak infantilní zábavu jsem už dlouho neviděl, často jsem kroutil hlavou, divil se...prostě mně film přišel minimálně ulítlý, až divný. Moje ratolest se ale bavila, takže účel byl splněn. Netušil jsem, že film je tak starý a že japonské holčičky, když mají radost, ukazují hlavou vzhůru kalhotky. ()
Infantilná záležitosť, ktorá síce nepobaví, na to je dosť odlišná od euroamerickej produkcie pre deti, ale niektoré prvky ako originálne postavičky či sympatická animácia na vás urobia dojem. Doteraz nechápem, prečo sa dievča, vždy keď sa teší, postaví na ruky a roztiahne nohy alebo prečo tie dve pandy rozprávajú. Škoda, že až na dramatický záver to postráda akýkoľvek príbeh. ()
Kouzelná dětská pohádka. A ten popěvek ne a ne dostat z hlavy. ()
Tak roztomilé, že by to rozněžnilo i drátěnku. Ale na konci ta rvačka Pandíka se psem, ta mě tam nějak neseděla. Úplně mě to vytrhlo z okouzlení. A to se nedělá. Za to strhávám hvězdičku. Jo, ale rozhodně ještě musím vyzdvihnout český dabing! Dokonce i titulní píseň zazpívala dabérka tak procítěně ("Smííích - je - léééééék!"), že se originálu minimálně vyrovnala. :D ()
Panda! Pa Panda! Kopanda! Milučká, infantilní podívaná - na Totora sice nemá ani omylem, přesto pobaví a nenudí. ()
Je neuvěřitelné, že tohle může běžet dnes v neděli po studiu kamarád. Nelogická japonská uchylárna pro malé děti. Jasně že tam děcka ty wtf momenty nevidí, ale já jsem třeba nad parní lokomotivou jedoucí pod vodou jen kroutil hlavou. O té holčičce s neustále roztaženýma nohama ani nemluvě... ()
Je to roztomilý, i přes několik výhrad: všichni ve městě ví, že je na delší dobu holčička sama doma (v pohodě?); že se holčička těší na zloděje (?); že holčička říká, co má správně správný táta dělat (?). Takže je to roztomilý spíš povrchově, konkrétně když panďátko předstírá, že je plyšák, nebo kdykoliv se postaví na přední. I přes tento "jé" efekt si ovšem můj pětiletý kamarád začne zpívat písničku z Totora, kterého viděl předešlého dne a chtěl vidět zas, to je asi nejvýstižnější za mě. ()
Reklama