Režie:
Richard LinklaterKamera:
Lee DanielHudba:
Fred FrithHrají:
Ethan Hawke, Julie Delpy, Andrea Eckert, Erni Mangold, Hans Weingartner, Peter Ily Huemer, Adam Goldberg, Richard Linklater, Paul Poet, John Sloss (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Mladý Američan Jessie, který cestuje po Evropě, se ve vlaku z Budapešti do Vídně náhodou seznámí s francouzskou studentkou Celine. Cesta je dlouhá, Celine půvabná, a tak ji Jessie osloví a dají se do řeči. O několik hodin později si stále ještě povídají. Ač jsou každý jiný, mají si stále co říci a ani jeden z nich nechce, aby ta nečekaně kouzelná chvíle skončila. A když vlak dorazí do Vídně, přemluví Jesse dívku, aby odložila svou cestu do Paříže a vydala se s ním do ulic Vídně, kde jejich rozhovor pokračuje a přerůstá ve vášnivou romanci plnou krásných a pro oba nezapomenutelných chvil. Když pak přijde těžký čas rozloučení, slíbí si, že o půl roku později se znovu setkají. (TV Nova)
(více)Recenze (571)
Náhodné stretnutie sympatického páru prerástlo za pár hodín do kúzelnej romanci, kde hlavnú úlohu hrajú krásy Viedne a bezprostrednosť oboch protagonistov. Sú to práve herecké výkony a precízne dialógy, ktoré zdobia tento príjemný film. ()
Romantika na naprosto jiným levelu oproti kdejakýmu jiným filmu. To, co tu oceňuji je tedy převážně nápad, protože provedení už zas tak dokonalé není, některé pasáže jsou nudnější, ale až jsem sám překvapený, jak moc mě pouhá noční procházka dvou cizinců po Vídni s hlubokými dialogy bavila. Velmi silný efekt má na atmosféru jejich časová limitace a jsem docela rád, že se na konci tak domluvili. :) I když si teda nejsem jistý, jestli to nakonec klaplo, ale konec už si může každý divák vybájit sám podle potřeby a fantazie. ()
Průměrný cestopisný průnik do středu jedné evropské metropole i duší dvou mladých bezstarostných lidí, snad jen trochu příliš znalých problematiky věci a rozumných vzhledem k věku i době. 😏 🙉 ()
Jsem hodně nerozhodný mezi 4 a 5ti hvězdama. Mám rád filmy, který dokážou těžit z atmosféry měst. Navíc tenhle film je až neuvěřitelně jednoduše originální, protože celá ta hodina čtyřicet je v podstatě opravdu jeden dlouhý rozhovor proplouvající 90kovou Vídní. V průběhu tam padne hned několik životních/vztahových pravd, což mě vlastně tak nějak donutilo k tomu, že jsem celý film v hlavě prokonverzoval s nimi. Skvělý film, který funguje díky svojí civilnosti a jednoduchosti. ()
Pro mě lepší než pokračování. Film vás vtáhne a nepustí. Tady to Ethanovi ještě slušelo, v pokračování vypadá jako by prodělal nějakou těžkou nemoc. 90% ()
Jest-li filmová romantika dokáže diváka měnit, nastolovat mu ty hřejivé pocity, chtěnou melancholii, které se v zásadě nevyhýbáme, ba dokonce nás často i naplňuje, pak snímek Richarda Linklatera je tou pravou romantikou. A přeci tak civilní, nám blízkou, bez zkrášlovacích prvků i zbytečných slz a sentimentu (až na pár lehce naivně až pohádkově působících scénáristických detailů...). Jde zkrátka o jeden den dvou obyčejných lidí, kteří se potkali čirou náhodou v jednom vlaku do Vídně. Své pocity i sympatie si uchovávají uvnitř sebe a nechávají je vystupovat na povrch jen ve chvílích opravdu pravých. A šetří jimi. Kdyby šlo jen o ty pohledy, atmosféru i látku, jaká může potkat kohokoliv z nás, bral bych Před úsvitem veskrze pozitivně. Mám to ulehčeno i tím, že herecká dvojice Hawke - Delphy hraje mimořádně úsporně, staví na povětšinou výtečných spontánních dialozích (přivírám oči nad občasnou filozofií) a že ta náklonnost mezi nimi byla snadno uvěřitelná. A okamžiky před svítáním? Ne, to už poznejte sami (mimochodem: Věříte na osud? Merci monsieur Seurat - pozn. pro zasvěcené). │90% ()
Před úsvitem by mělo být povinnou učebnicí pro všechny, kteří se snaží natočit romantický film. Rozhodně jsem si zamiloval jak film, tak hlavní představitele a popravdě na mě doléhal smutek z toho, že se uvidí až za 9 let a nedají se dohromady. Další z těch vzácných filmů, které ve mně zanechal kousek sama sebe. ()
Oba maj tunu slov pro cokoliv, ale jakmile se má lámat chleba a dělat romance, najednou nejsou s to dát dohromady jednu celistvou větu. Působivý, jednoduchý a v pravých chvílích úderný (jako když Francouzka za svitu měsíce zničehonic vykřikne "fucking?") ... ()
Ve filmových mezihrách novoročních koncertů Vídeňských filharmoniků je více romantiky, vídeňské atmosféry i lásky než v této užvaněné - ani ne tak nepravděpodobné (a tedy zázračné) jako přespříliš vykalkulované (a tedy zbožněné - ve zboží změněné) - truchlohře. Že půjde o tragédii - přinejmenším promarněných vteřin - , napovědělo již vlakové entrée, v němž se vlak změnil v ten nejnudnější možný interiér za těmi nejsilnějšími možnými závěsy. Za okny míjel svět, hřešilo se a litovalo se, tady jen popel frází pohřbíval život. A Vídeň tím popelem zapadala. ()
Vážně skvělý film. Jeden z nejlepších romanťáků, co jsem kdy viděl. ()
Co si budeme namlouvat, ale každý chlap by chtěl na své cestě potkat tu svou Julie Delpy. Samostatná, svéhlavá, milá, pohledná, inteligentní frajerka... to je to co chceme. Prostě tahle neplánovaná procházka vídeňskou nocí se vyvedla s jednou malou chybou na kráse a to, že kdokoliv a kdykoliv (z Rakušanů) plynně ovládal angličtinu. Konečné hodnocení možná ještě upravím po zhlédnutí kompletní trilogie. ()
Už dlouho v sobě nosím hezký dojem z filmu, který jsem kdysi viděla. Dva mladí lidé v nějakém městě, kde vystoupí po cestě, stráví spolu noc, pak se rozloučí a jedou zase každý svou cestou. Jde o lehce naivní ale velice milý film, ale takové holt mladé lásky bývají. V podání Ethana Hawkea a Julie Delpy je to navíc velmi upřímné a přirozené, protože ti dva skutečně vypadají, že si mají co říct. Vzácná nepřikrášlená chemie, která své pouto nečerpá z jednotlivců, ale ze souhry. Tomuto by se mohlo říkat mluvený film. Obraz takřka není potřeba, jelikož jde opravdu jen o to, co jeden nebo druhý říkají a jakým způsobem to na nás působí. To co říkají samozřejmě stojí za to; banality, schované pravdy, emoce, city. I když k tomuhle typu filmů přistupuji s rezervou, tento mě opravdu bavil. Takhle nějak vypadá skutečné životní 'once'. - "Can I tell you a secret?" ()
První setkání Celine a Jesseho v překrásné Vídni je nezapomenutelné. A mně osobně asi nejbližší, protože věkem jsem jen kousek od hlavních postav. První nenápadné náznaky ve vlaku, tramvaj, ostýchavé pohledy v hudebním obchodě, koktejl, pinball... Prostě začátek vztahu v celé své prostotě a kráse. 95 % ()
Ethan Hawke je herec, ktorý mi vždy prišiel strašne nesympatický. Julie Delphy som za celú jej kariéru nejako neregistroval a Linklatera poznám predovšetkým ako režiséra rôznorodých filmov, ktorý sa môže popýšiť filmami ako temný obraz alebo škola ro(c)ku. Before Sunrise je celý založený len na vzájomných dialógoch. Ale akoby to bol práve ten film, ktorý mal robiť Linklater a v ktorom mali hrať aj Hawke aj Delphy. Dôvod? Bez ich účasti si to naozaj neviem predstaviť. Táto konverzačná romanca neukazuje len Viedenské pamiatky, ale svojim presahom rozpráva o ľudských vzťahoch, novej generácií ľudí, ktorý cestujú a hľadajú samých seba a hlavne rozprávajú o kráse zo zaľúbenia. Každá jedna scéna je dômyselne konštruovaná do príbehu bez toho aby pôsobila silene. Herci sú uveriteľný a ich posledné rozlúčenie je rovnako dojímavé ako koniec koncov každé lúčenie z niekym koho milujete. Film sa na nič nehrá a svojim spôsobom sa jedná o veľmi jednoduché spracovanie ľúbostnej témy, kde si tvorcovia vystačia z minimom hudby, strihy len na tváre hrdinov, sem tam na nejakú pamiatku a kamera je zväčša statická. Ale aj tak som si žiadnu z týchto zložiek neuvedomoval vďaka príbehu, ktorý bol skvelo napísaný, zrežírovaný a zahraný. Klenot vo svojom žánri. Po dlhom čase som sa k tomuto filmu vrátil a je to rovnaké ako sa vrátiť ku sladkosti, ktorú ste jedli keď ste boli malý. Pohladí na srdce. ()
Koukalo a poslouchalo se to moc pěkně a mám k tomu vlastně jen jednu výhradu. Věřím, že někdo to vnímá stejně a někdo zase úplně jinak, je to dost subjektivní, ovšem já jsem se nemohl zbavit dojmu, že celý ten příběh by se prostě nikdy nemohl stát. Nepatřím k těm, kteří pitvají logiku a kteří nedokážoum překousnout, že je to prostě naivní... jenže u tohoto snímku mi to prostě někdy nešlo. Pro mě je to spíš taková milá filozofická romantická pohádka, ale pokud mám hodnotit samotné dialogy, tak jsou v podstatě geniální a Hawke i Delpy naprosto výborní - občas jsem zapomněl i na fakt, že dva neznámí lidé od první věty chrlí jedno životní moudro za druhým (=nereálné). Přes to všechno to ve mně zanechalo mnohem silnější dojem, než 99% romantických nicneříkajících klišé filmů. ()
60%. Možná ukázkový romantický příběh, který by jednou ve svém životě chtěl (a asi i měl) zažít každý. Bohužel, nějak jsem v tom postrádal šťávu, nějakou zápletku, formu. Na to, že šlo prakticky o jeden stominutový dialog, to bylo až moc mělké, až moc povrchní, chyběla tomu hloubka, která v ryzích konverzačkách prostě chybět nemůže. Průměrný romantický film, který se mi za pět minut vytratil z hlavy asi jako se vytratil jejich vztah. ()
Po přečtení stručné anotace, měl film ihned zaujal. Krásné, komorní a možná trošičku dlouhé to nic nemění na tom jak hodně je tento film kvalitní. Po strašné vlně amerických typických romantických komedií, kdy ona je nepopulární a on je popularní; přichází něco naprosto nové, skvělé, neohrané.Skvělé herecké výkony dodají váhu filmu. ()
Z přesladkého naivního neautentického příběhu se film dostává do velice příjemné polohy a vše přebíjí mimořádně krásným a povedeným koncem. Bez Julie Delpy, noční Vídně a vůbec všech ostatních lokací by Before sunrise nebyl ani poloviční. Dávám dobře uvážených 8/10 a pokusím se sehnat i pokračování. PS: jak už tady bylo naznačeno - bohužel dialogy nejsou zrovna nejsilnější přísadou filmu, ale o to jej činí uvěřitelnějším ()
Not Another One Night Stand... more or less :) ()
tak přirozeným a nenásilným způsobem podaný upřímný romantický příběh, že má člověk pocit, jako by byl sám aktérem děje.. a jelikož to od začátku do konce působí dojmem "ze života", uvěříte tomu každou vteřinu stopáže.. silné 4* ()
Reklama