Kamera:
Yôichi KurodaHudba:
Širó SagisuHrají:
Megumi Hajašibara, Megumi Ogata, Kotono Micuiši, Júko Mijamura, Kóiči Jamadera, Takehito Kojasu, Tomokazu Seki, Akiko Jadžima, Akira Išida, Hiroši Naka (více)VOD (1)
Epizody(26)
-
Šito, šúrai (E01)
-
Miširanu, tendžó (E02)
-
Naranai, denwa (E03)
-
Ame, nigedašita ato (E04)
-
Rei, kokoro no mukó ni (E05)
-
Kessen, daisan šin Tókjó-ši (E06)
-
Hito to cukurišimono (E07)
-
Asuka, rainiči (E08)
-
Šunkan, kokoro, kasanete (E09)
-
Magma diver (E10)
-
Seiši šita jami no naka de (E11)
-
Kiseki wa kači da (E12)
-
Šito, šinnjú (E13)
-
Seele, tamaší no za (E14)
-
Uso to činmoku (E15)
-
Ši ni itaru jamai, sošite (E16)
-
Joninme no tekikakuša (E17)
-
Inoči no sentaku o (E18)
-
Otoko no tatakai (E19)
-
Kokoro no katači, hito no katači (E20)
-
NERV, tandžó (E21)
-
Semete, ningen rašiku (E22)
-
Namida (E23)
-
Saigo no šiša (E24)
-
Owaru sekai (E25)
-
Sekai no čúšin de "ai" o sakenda kemono (E26)
Obsahy(2)
Shinji Ikari se patnáct let po Druhém dopadu připojuje k otcově skupině NERV a v boji s Anděli slouží jako jeden z nejmladších pilotů mechů. (Netflix)
Recenze (110)
wow!!! tento serial ma fakt dostal.... posledne dve casti boli sice dost neprehladne ale "Mohol by som sa zacat mat rad" no.... sedel som na zadku a nezdvihol som sa az kym nebol uplny koniec :))) uplne super ()
Neon Geness Evangelion je jeden z nejlepšívh anime vůbec se skvělou psychologickou propracovaností postav a chytře propracovaným příběhem, který člověka naprosto pohltí. Bohužel původní zakončení mě zklamalo, ale EoE to napravil a z mého pohledu i dobře vysvětlil celé dění. Chvíle mi vadily odkazy k biblickým a židovským motivům, ale v celku je to napínavá, občas trochu depresivní ale i zábavná podívaná. 10/10 ()
pre mna boli 3 casti z 26 na plny pocet, ostatne boli okay. casti 25 a 26 uz boli uplne o inom, akoby ova. ak ich vynechate o nic nepridete, nijako nesuvisia so serialom. no money no fun. som zvedavy ako velmi bude Evangelion podobny s tohorocnym filmom Pacific Rim ()
Po dopozeraní poslednej epizódy, nemám v hlave nič iba otázku: „Čo sa sakra stalo?“. Seriál bol skvelý. Od začiatku som bol chytený s hlavou plnou otázok, na ktoré som postupne dostával odpovede. Veľmi sa mi páčilo ukazovanie postáv v extrémne vypätých situáciách, ich vnútorné monológy a dôsledky na ich mentalitu. Taktiež akcia a interakcia medzi postavami ma veľmi bavila. Jednoducho, malo to všetko a bolo to úžasné. No a potom prišiel zlom. Epizóda 20 bola posledná, ktorá sa niesla vo forme celého seriálu, tak ako som ho predtým poznal. Epizóda 21 bola viac menej čisto dialógová epizóda, bez hlavných hrdinov, kde sme sa dozvedeli veľa z histórie vedľajších postáv. Epizóda 22, 23 a 24 sa spolovice vrátili späť do starých koľají a spolovice sa epizódy zmenili na surrealistické psychologické vnútorné monológy postáv. Lenže problém bol aj v tom, že nejako opustili všetko čo celý seriál po celý ten čas budoval. Prišlo mi to ako keby prišiel nový scenárista a režisér, ktorí si povedali, že sa vydajú úplne iným smerom aj čo sa týka celkového príbehu druhého impaktu, anjelov, NERV, motivácií vedľajších postáv, ale aj čo sa týka vzťahov a správaní medzi postavami – hlavne medzi hlavnými postavami, tam bola neskutočná priepasť medzi tým čo bolo predtým a tým čo bolo v týchto epizódach. A celé to bolo zakončené dvoma epizódami – 25 a 26 – ktoré by som opísal ako surreálny filozofický psychologický mindfuck. V tomto bode seriál úplne upustil od všetkého, čo ho robilo tým, čím je. Pochoval celý príbeh, postavy a formu, zobral jednu novú abstraktnú myšlienku a na nej vybudoval niečo úplne iné. Všetky otázky o príbehu, ktoré som mal a všetky vývoje vzťahov, ktoré som si predstavoval, ostali iba nezodpovedanými otázkami a predstavami, lebo seriál sa k ničomu viac nevyjadril. Do dvadsiatej epizódy hodnotím piatimi hviezdami. A zvyšok ani neviem ako mám hodnotiť. Lebo aj napriek tomu, že ma téma posledných dielov bavila a zaujala, bolo to niečo úplne iné ako predošlé epizódy a taktiež niečo úplne iné čo som chcel vidieť. Dokopy to teda spriemerujem na štyri hviezdy. ()
Roky po prečítaní mangy som sa konečne dostal k pozretiu celej pôvodnej série na Netflixe. Evangelion je legenda, pojem, asi najvplyvnejšie anime všetkých čias. Vidieť tento seriál, alebo čítať mangu je povinnosť, nie len pre fanúšikov anime, ale asi pre každého fanúšika kinematografie. Je to niečo ako Star Wars. Jednoducho v podstate súčasť svetovej kultúry. A ja som 20 dielov sedel s otvorenou pusou a sledoval nádherný dizajn mechov, príšer, tie originálne nápady, zaujímavé postavy a komplikujúci sa príbeh. A komuplikujúci sa príbeh. A ešte viac sa komplikujúci príbeh. A hoci som vedel odpovede, stále som opakoval mojej žene, ktorá bola namotaná spolu so mnou: všetko sa vysvetlí. Až kým prišiel záver a nevysvetlilo sa vôbec nič. Myslím, že tento seriál uchvátil toľko ľudí práve kvôli tomu, že budoval fantastický seriálový svet a podľa každého, čo to sledoval smeroval k nezabudnuteľnému koncu. A ten sa nikdy nedostavil. A v ústach tak zostala pachuť. Preto musia niektorí ľudia hľadať dôvody, ako obhájiť to nehorázne sklamanie na konci, pretože dovtedy to bolo proste skvelé. Pretože tento seriál proste strašne chcete mať radi. Iba stále je tam tá pachuť. Netvrďte mi, že záver je geniálny a že som ho iba nepochopil. Pochopil som ho až veľmi dobre. Nie som extrémny fanúšik Junga a vy by ste sa mali prestať brať tak vážne. Celkovo by som každému odporúčal pozrieť prvých 20 dielov, potom sa na to vykašlať a dokončiť príbeh dočítaním mangy. Nemôžem hodnotiť, lebo by som musel dať nízke hodnotenie a to by nekorešpondovalo s tým, že som napísal, že toto dielo by mal vidieť každý. ()
Už hodně anime seriálů se mi nelíbili, ale tenhle mě hlavně neskutečně iritoval. Tím jak si hraje na něco hlubokého, přestože ve skutečnosti je to jen jedna velká hloupá póza přeplněná rádoby artem. Debilními nesympatickými postavami, kde se každý chová jako naprostý idiot a nelze mít nikoho rád. Vedlejšími postavami, které jsou použity a zapomenuty. Extrémně statickou animací. Nevyrovnaným tempem nabízejícím dlouhé úseky nudy. Nevysvětlením téměř ničeho. Pitomým "fan servicem". Prostě skoro vším. Jako jediné co na tom oceňuji je design některých andělů a občas to přišlo se zajímavou myšlenkou, kterou to pak ale většinou stejně nějak debilně zazdilo. Tohle se minulo s mým vkusem opravdu o hodně. ()
16/9/21 ()
Obecně si na ČSFD nedávám recenze na anime, ale tohle je výjimka, které by měl dát šanci i člověk, který anime běžně nesleduje. Když jsem to pustil, myslel jsem, že jde o další generické mecha anime a bylo mi jedno, jestli je první nebo kolikáté, které s tím nápadem přišlo, prostě jsem měl ze začátku docela strach. Každopádně po pár epizodách jsem se do toho zakousl a začal chápat pointu toho anime. Vlastně mi to nejvíce připomnělo v jisté rovině knížku Malý Princ, kterou každý chápe trochu jinak a kterou člověk doceňuje jinak i v jiném období života. A řekl bych, že s NGE to je úplně stejné. Zpočátku mecha bojové sci-fi anime se promítne prakticky do velmi povedeného psychologického dramatu, které musí hnout snad s každým. Mimo klasické pojetí motivace a nějakých sociálních vazeb, toto anime zasahuje širší věkovou kategorii, která tímto tohle anime posunuje prakticky někam mezi shonen a seinen kategorie. A je to ve výsledku hodně fajn příběh s hlubší pointou. Je to něco, v čem se může od některých prvků odrazit asi každý divák. Příběh a pointa pracují s prvky jako jsou deprese, samota, motivace, pointa života, radost, povinnost, autorita, etc... Co se týče samotného příběhu, je dobré od toho nečekat závěr nebo se na jednotlivé prvky kolem andělů a mecha strojů moc neupínat. Faktická část příběhu prakticky nemá zakončení. Anime poté pokračuje několika filmy, ze kterých je údajně nejdůležitější hlavně End of Evangelion, který má suplovat poslední 2 díly anime. A ačkoliv jeho oblíbenost je velká, mě ten film neoslovil a spíše bych řekl, že to bylo dost pod úrovní anime. Navíc náročnost toho filmu byla daleko větší a tam už bych to zařadil jednoznačně do seinen kategorie a dal tomu Rko. I tak bych řekl, že celá tahle myšlenka a celé tohle anime vážně stojí za to a měl by tomu dát šanci i člověk, který anime nesleduje. V takovém případě je potřeba asi přetrpět prvních pár dílů a dát šanci starší animaci, která by mohla někoho odradit, ale stojí to za ten čas. ()
Po kompletním shlédnutí pro mě naprosto úžasný seriál. Může být občas nezáživné projít skrz např. seznamující uvádějící díly či některé "vsuvky" (na rovinu - je to prostě japonský :-) ale stojí to za to. Drobný tip - ke zhlédnutí mě přesvědčili dva filmy, které částečně převypravují a částečně poskytují alternativní vývoj děje oproti seriálu. Přeci jen dát dva filmy (nutné vidět druhý díl - opravdu) je méně náročné než zkoušet rovnou celý seriál. ()
U mě jistě trochu k dobru nahrává fakt, že mě Evangelion zastihl ve správnou dobu, to je ve 14 letech, kdy má impakt zřejmě největší. Nicméně teenager již dávno nejsem a i tak je eva stále mým nejoblíbenějším seriálem vůbec. Postavy se vůbec netváří jako napsané, ale naopak jejich chování je natolik reálné, že máte pocit, jako by do seriálu vyloženě vlezly a jen převzaly odpovídající vzhled. Realističnost chování je pro některé očividně natolik ubíjející, že tím lze hodnocení stáhnout do hlubin odpadu. Většina lidí ale zkrátka není líbivá, natož dokonalá. To je určitě nejdůležitější klad celé série a její prim, o kterém si i taková Hra o trůny může nechat jen zdát vlhké sny. Vědeckofantastická stránka věci místami lehce krouží v paradoxech nicméně základní kostra je dokonalá a řadím ji mezi tak dobře vystavěné fiktivní světy jako je Středozem nebo Star Trek. Malý rozpočet byl v tomto případě jen ku prospěchu věci, protože každé okénko, každý záběr má svůj účel a nevyplácí se je vyplňovat odchody, napitími, toaletami apod. Netvrdím, že je NGE dokonalé a že sedne každému, ale rozhodně má své místo ve světové anime špičče naprosto oprávněně. ()
Animovanej seriál o puberťácích, kteří zachraňují svět před monstry "bůhvíodkud" a pilotujíce obří roboty. Solidní plot na odpadní hodnocení.... Jenže ouha. Lidi kolem vás budou mít asi za blázny, ale vzniklo něco, co jedni nenávidí a jiným se dokázalo i na dlouhé měsíce zarýt pod kůži. Dospělí klidně hodiny debatují o jednotlivých aspektech pořád dokola. Dokáží se skoro poprat. A pak když to dokoukáte (pokud jste ta druhá skupina) a celé to skončí, tak ve vás zůstane díra a připadáte si jako zmuchlaný hadr na zem v rohu temné koupelny - nadlouho. Ne, není to pro děti. Ani to není pro každého. Je to japonské a v mnoha ohledech pro evropana divné. Animace dnes již zastarává, děj je těžko pochopitelný, dokáže to být rozvláčné a ne každému to může sednout. Hlavního hrdinu budete mít neustále sto chutí fackovat. Hudební doprovod a zvuková stránka jen perfektně doplňuje celý podivný obrázek od prvních lehkých dílů po poslední záběr finálního filmu. A pak si to klidně pustíte znovu. A někdy ještě jednou. A pokaždé z toho může být úplně jiný pocit. Kdo z těch co to viděli si při zvuku cikády nevybaví EVU čekající na zteč? Kdo si na železničním přejezdu nevzpomene na toho rozmazleného spratka? Kdo si občas nebrouká Fly Me To The Moon? Je to už 15 let co jsem to dokoukal a pořád to tam je. Jestli bylo možné dát jednomu dílu na ČSFD 6 hvězdiček, asi bych ani tak moc neváhal. Kdybych to dnes v dospělosti viděl poprvé, tak nevím. Tehdy to byl intenzivní zážitek. Pět hvězdiček s hvězdičkou. ()
Neon Genesis Evangelion je mistrovské dílo. V mém osobním žebříčku nejlepších filmů a seriálů je NGE a The End of Evangelion na prvním místě. Proč? Miluju náboženskou symboliku, extrémně hluboký příběh a pitvání psychiky člověka. Popravdě, ani se nepokouším být objektivní, protože to prostě nejde. Pokusím se vám ale trochu objasnit, proč tento seriál tak miluji. Zaprvé, styl animace. Celý Neon Genesis Evangelion je dělaný v 90. letech a styl animace je velmi podobný všem anime vycházejících ve stejné době (kupříkladu Cowboy Bebop). Animace je viditelně lehce starší, ale přesto nadchne a všechny ty věci, co dokázali nasimulovat na obrazovce, jsou prostě obdivuhodné. Někteří by možná vytkli statické scény (kamera se zaměřuje na jeden statický snímek, zatímco hraje audio), ale já bych osobně řekl, že tyto scény seriálu dodávají hloubku a čas zamyslet se nad tím, co postavy doopravdy zažívají. Za druhé, hudba. Úvodní znělka je něco, co v dnešní době slyšel každý alespoň jednou. Možná mimo kontext, ale melodii zná každý. Skladba je nádherná po všech stránkách, nelze ji nic vytknout. Podobně je na tom OST pro seriál. Jsou tam opakované skladby pro akci, smutek, štěstí apod., ale nikdy vás žádná neomrzí kvůli faktu, že tam tak nádherně sedí. Za třetí a to nejdůležitější, příběh. Příběh NGE není něco, co by se dalo lehce shrnout. Pro plné pochopení je za potřebí znát základy ábrahámického náboženství, být neuvěřitelně všímavý a mít chuť se nad věcí silně zamyslet. A i potom nebudete všemu rozumět, v čem je taktéž ta krása. Konec Evangelionu je po lehkém pochopení vlastně docela jednoduchý a strašně krásný, přičemž s dodáním End of Evangelion vytváří brilantní celek. Postavy jsou často velmi ztotožnitelné a vytvořené z pocitů samotného autora, který se často do některých postav sám promítá, což je přímo famózní. U traumat postav dokážete rozpoznat lidskou duši, ne pouze vyumělkovaný obraz dramatu, co jiná díla aktivně vytváří. Na konci máte něco, na co nikdy nezapomenete. Jenom tomu musíte dát šanci. Abych to nějak ukončil, Evangelion je něco, na co budu ještě dlouho vzpomínat a vy byste měli taky, takže pokud ještě pochybujete o sledování tohoto díla, neváhejte a vrhněte se na to. Nebudete toho litovat. ()
Na 100% souhlas s Mariusem a Idaho, o moc líp se to vystihnout nedá. Je evidentní, že Hideaki Anno se fakt našel a hodně inspiroval v dynamické psychoterapii a psychoanalýze (viz Freud, Jung, Sullivan, Horney) - poslední dva díly jsou jenom o tom - berte je jako ukázku psychoterapie depresí a komplexu minority. Jako celek to pak působí zmatečně a "cool" filosoficky na neznalého laika. 3* ()
Tak tenhle seriálek jsem si dal nevědomky od konce :-). Aniž jsem věděl o co jde dostal se mi do ruky Neon Genesis Evangelion: The End of Evangelion. Film mě zaujal a až při jeho hodnocení jsem zjistit, že šlo o alternativní konec k tomuto seriálu. Hned jsem si dal za úkol shlédnout tento seriál celý. Ale osud tomu chtěl jinak a tak následoval film Evangelion: 1.0 You Are [Not] Alone, což je zase pro změnu předělaných prvních 6 epizod :-). Poté už jsem ale poctivě shlédl všech 26 dílů a nebyl jsem zklamán. V závěru sice posledních pár epizod ztrácí na akčnosti a moc jsem ten konec nepobral, ale to se dalo čekat když vznikl alternativní konec, že s tím má více lidí problém. Jde o velice podařené anime, kterému na celkovém dojmu ubírá hvězdičku jen ten nepodařený závěr. ()
Anime s nadějným začátkem, ale pokaženým koncem. Shinji se za celou dobu v podstatě nikam neposunul, až na to že konečně projevil nějaký sexuální zájem o opačné pohlaví (masturbace nad Asukou v komatu). Bohužel pouze za tři. ()
Vrchol celého žánru. Psychologie postav a symbolika je upřednostněna před akcí a ta je odsunuta tak trochu na druhou kolej a nakonec úplně vynechána ale přitom to neni vůbec nuda. Naopak! Místo aby série dospěla k nějakému dějovému rozuzlení, ponoří se do hlavy patnáctiletého kluka. Pro něj je přece důležitější, co se mu v ní honí, než jak to dopadne s lidstvem. Svět je pouze takový, jaký jej vnímáme. Ať už konec seriálu zapříčinilo cokoli, právě díky němu vznikl kult. Pro mě je tenhle konec lepší a originálnější než v End of Evangelion, i když ten se mi líbil taky. Ty dva konce (jeden vnitřní a druhý vnější) dělají z NGE nakonec ještě komplexnější dílo. Titulní píseň A Cruel Angel's Thesis zpívá Yoko Takahashi. ()
Na můj vkus až příliš velká scifárna už od začátku, ale u těch prvních dílů to ještě jakž takž šlo. Ovšem poté se z toho stala záležitost, která jedinci uvažujícímu v normálních rovinách absolutně nedává smysl (možná to dokáže vysvětlit nějakej autista, ale nevsadil bych si na to), a závěr to zabil. Ono to opravdu chtělo tvůrcům vysvětlit, že nejdřív si měli pojistit úspěch tím, že to nechají v původní rovině, a až pak to udělat drsnější, vážnější, depresivnější, a filozofičtější. Lucas to udělal taky až u Impérium vrací úder - a koneckonců úroveň toho filmu měla být pro tvůrce hranice, za kterou se nejde (ani o ždibíneček tvrdší, depresivnější a filozofičtější, než "Epizoda 5"). Nebo třeba Sailor Moon. Ta sice přešla od vážnosti na úrovni většiny dílů Strážců vesmíru k sakra vážnému závěrečnému souboji s Beryl (který poslal nejedno děcko k psychiatrovi), ale ještě pořád nešla za nejkrajnější hranice. Ale vysvětlujte to člověku, kterej si kvůli neúspěchům jednoho z předchozích projektů prošel obdobnými problémy jako u nás Jirka Pomeje po Andělské tváři, a v důsledku toho zmagořil (a v průběhu vzniku tohoto dílka buď vysadil prášky, nebo je rovnou nahradil "lepším" matrošem). ()
Některé informace z níže uvedeného textu nemusí být pravdivé (za což se preventivně omlouvám), jelikož Neon Genesis Evangelion je někdy opravdu chaotický seriál a celá recenze je pouze můj subjektivní názor. /// Někdy nemusí být chyba diváka, že nepochopil všechno, co se mu seriál/film snažil sdělit. Někdy, jako v tomto případě, je to chyba seriálu. Řekne-li si divák "to já jsem debil, že to nechápu", není to důvod proč by danému dílu měl dát větší hodnocení, protože někdy jen seriál špatně nebo nepochopitelně podal informace divákovi. Nebo jich podal málo ve špatnou chvíli. Recenze pravděpodobně obsahuje spoilery! Po prvním zhlédnutí Evangelionu jsem si řekl, že důvod proč si myslím, že je to tak špatné je ten, že jsem seriál nepochopil, ale potom co jsem nedávno zkouknul znovu posledních 8 epizod jsem byl utvrzen, že Evangelion je opravdu tak špatný. Ba dokonce horší než jsem si pamatoval, protože jsem si nyní všímal i detailů, které mi předtím utekly. Evangelion je, řekl bych, docela kontroverzní anime, které má možná zajímavou myšlenku a mělo velký potenciál, ale ztroskotalo kvůli mnoha jiným faktorům. Například snad žádná z postav není oblíbitelná, není ani moc zajímavá a v některých scénách se nechová ani jako člověk. Postavy: Asuka (za celou dobu není vůbec rozvitý její charakter kromě toho, že většinu jejího screentimeu jen na všechny řve a to že je ve finále ukázané její traumatické dětství ji vůbec neomlouvá, kromě toho její vztah s Shinjim (hlavní postavou) se za celý seriál skoro nezmění), Rei Ayanami (nemá emoce, ale to nic nemění na tom, že je to naprosto nezajímavá postava, a divákovi o sobě nebo o svých názorech moc nesdělí i přestože by na to měla prostor, film Blade Runner dokazuje, že i postavy bez emocí se dají napsat zajímavě), Misato (jediná dospělá postava, která žije s Asukou i Shinjim pod jednou střechou, ale i přesto Asuce nikdy nic neřekne na to, že Shinjiho v podstatě šikanuje a dokonce na mě působila jakoby ji skoro až nadržovala). Prakticky žádná z postav si neprojde žádným větším vývojem, snad kromě Asuky, která si ke konci nestěžuje jen na všechny ostatní, ale i na sebe. Všechny hlavní postavy ve finále v podstatě trpí depresí a finální epizody ukazují jejich emoce, ale popsat lépe a zajímavěji depresi dokázal i Bojack Horseman, dle mého názoru. Celý seriál působí tak, že i přestože hlavní postavy zachraňují každý druhý díl svět a riskují tím své životy, tak jim za to nikdo nepoděkuje a vůbec nikdo si jich nevšímá jako by vůbec nic takového nedělali (tu samou věc vidím třeba u filmu Lovci draků, který by bez této chyby mohl být moc pěkný). Obecně to celé vypadá tak, že mimo hlavní postavy a členy společnosti "Nerv" v seriálu skoro nikdo není. Samotné postavy náhodných kolemjdoucích často ani nemají dokreslené obličeje. Zkrátka postavy skoro neinteragují s okolním světem a neříkejte mi, že je to zanedbatelné, protože finále kvůli tomu působí mnohem hůře. V tomto ohledu by se Neon Genesis Evangelion mohlo inspirovat třeba od The Boys, kde hlavní postavy opravdu vystupují na veřejnosti a má to na ně i nějaký vliv. Dále třeba fakt, že Shinji ještě chodí vůbec do školy... No, neříkejte, že je realistické, že vůbec stíhá věci do školy dělat, když školní docházku opravdu nedodržuje a i kdyby - seriál snad nikdy neukázal, že by Shinji dělal jakékoli domácí úkoly nebo se jenom učil. Dokonce i scény, které se odehrávají v jeho třídě, jsou určené k tomu aby promluvil se svými spolužáky a snad nikdy neukazují reálnou hodinu. Některé věci vůbec v seriálu nedávají smysl, když třeba Misato dovolí Asuce, aby vedla boj proti jednomu z andělů podle svého i když přesně z tohoto důvodu Shinjiho dokonce vyhodili. Dále - teď mluvím spíš o End of Evangelion (což je film, který doplňuje tento seriál a je ještě chaotičtější), ale na některé věci, které jsou divákovi nevysvětlené a v danou chvíli nedávají smysl, by měli postavy (alespoň jedna z nich) reagovat zmateně jinak si divák bude myslet, že prošvihl nějakou scénu, ve které byla daná věc vysvětlená. Jedna z nejhůř vysvětlených věcí je podle mě smrt Kajiho, která ještě k tomu má vyvolat emoce, i když poprvé co jsem to viděl, tak jsem vůbec nechápal, co se děje. Obecně seriál pokládá hodně otázek divákovi a divák musí čekat velice dlouho na to aby byly, co nejvíc uspěchaně zodpovězeny o 20 epizod později. A to seriál obsahuje i scény, které trvají třeba 30 sekund a vůbec nic se v nich neděje. Jestli prvních 24 epizod chtělo jen připravit půdu pro finále (které nebylo ani tak velkolepé) tak se jim to nepovedlo a příběh možná vůbec nemusel pojednávat o soubojích obřích robotů s anděly, když se finále chtělo soustředit na psychiku postav. Samotné finále (25. a 26. epizoda) by bylo mnohem snesitelnější, kdyby byly postavy sympatičtější. Obsahovalo sice pár zajímavých myšlenek, ale jinak se to točilo okolo deprese hlavních postav (čemuž jejich nesympatičnost opravdu nepomáhala) a šťastný konec přišel jakoby odnikud. Dokonce i vizuál posledních epizod byl horší než u zbytku seriálu (když vcelku dost pěkná animace byla vyměněna za střídání náhodných černobílých fotek), a to dokonce i animace, která se soustředila hlavně na záběry z dálky, aby nemusely být animovány ústa postav. Jednou z opravdu mála věcí, které se mi na Evangelionu opravdu líbily byl design Evangelionů a onen legendární opening (myslím teda spíš tu legendární znělku). Nakonec bych řekl, že Evangelion vypadal ze začátku zajímavě, ale postupně nutil diváka si klást otázky, na které záhy nedokázal smysluplně odpovědět a finále (které nemuselo být nutně tak špatné, kdyby bylo zpracováno lépe) jen definitivně utlumilo tento výkřik do prázdna. () (méně) (více)
Emo mechárna s jakože psychologicky propracovaným závěrem. ()
Suhlasim so Jhershaw uplne. Serial sa postupne rozbieha ale ten koniec.. Zmatocna zlatanina psycho kecov vypluvanych na papiery a neskor spracovanych do podoby dielov 25. a 26.... Nie ze by tomu netrebalo dramaticky zaver s filozofickym podtonom ale na priemerneho cloveka toho bolo trochu moc... obrazy sa prekrývali so slovami neskutocnym tempom a musela som to pozerat znova a znova... Ale aj napriek tym poslednym dvom dielom a po zhliadnuti alternativneho konca davam 5* ()
Reklama