Režie:
David Hugh JonesKamera:
Brian WestHudba:
George FentonHrají:
Anne Bancroft, Anthony Hopkins, Judi Dench, Jean De Baer, Mercedes Ruehl, Ian McNeice, James Eckhouse, J. Smith-Cameron, Tony Todd, Maurice Denham (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Živé, hřejivé drama o odvážné newyorské spisovatelce, jež miluje knihy nade vše, a londýnském obchodníkovi s knihami, kteří si dopisovali celých dvacet let, aniž by se kdy setkali... Dvacet let je spojovalo cosi silnějšího než přátelství a intimnějšího než láska, přesto se nikdy nesetkali. Držitelé Oscara Anne Bancroftová a Anthony Hopkins zazářili v tomto vtipném a dojemném dramatu o jedné zvláštní romanci, jež začala v 84. ulici Charing Cross Road. Helen Hanffová, temperamentní newyorská spisovatelka s vášní pro literaturu, kontaktuje londýnské knihkupectví ohledně vzácné anglické klasiky. Frank Doel, dobromyslný, rezervovaný Angličan, na její žádost odpoví, čímž odstartuje výjimečný vztah, který po dvacet let propojuje dva vzdálené kontinenty. I když se ti dva značně liší charakterovými vlastnostmi i kulturním zázemím, jejich přátelství vykvete v hluboké souznění. Dvacet let se dělí o intimní, mnohdy humorné střípky ze svých životů i představ. Snímek byl inspirován skutečným příběhem, který ve své knize převyprávěla Helen Hanffová. (Cinemax)
(více)Recenze (48)
K filmu mě přivedl sir Anthony Hopkins(!). Něco tak krásně jednoduchýho, roztomilýho, nenápadnýho, přesto napínavýho, emotivního a tím geniálního jsem do týhle doby neviděla. Nádherně prostej příběh a přitom tak hlubokej. Díky skvělýmu výkonu Anne Bancroft (která mi byla ve Sloním muži krajně nesympatická) jsem se musela v jednom kuse usmívat a několikrát se i nahlas rozesmát. Sir Hopkins vše nádherně dokresluje. Konec filmu jen prohloubil moje pocity. Čtyři a 1/2. ()
Anne Bancroft jako samorostlá milovnice knih, "které se otevřou tam, kde si jejich předešlý majitel četl nejraději" a Anthony Hopkins coby její ochotný anglický dodavatel si vedle závislosti na knihách během dlouhých let dopisování vypěstují závislost na sobě. Takováto nenadálá a milá překvapení s vynikajícími herci a odzbrojujícím "dialogem", která si ke mně připlují třeba po vlnách Cinemaxu, zbožňuju a vřele doporučuju - i antikvárním fajnšmekrům. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $1,083,486║Tržby Celosvetovo $-║ ()
Velmi nenápadný snímek o něčem tak nedějovém jako o přátelství, které spolu v průběhu let sdílejí dva lidé jen prostřednictvím dopisů, se podařilo režisérovi oživit tak, že se ani chvíli nenudíme. Především je to ovšem herecký koncert pro Anne Bancroftovou a geniálního Anthonyho (nejlepšího herce vůbec). ()
A pak že vztahy na dálku nefungují... Sympaticky starosvětské vyznání lásky ke klasické literatuře, Spurs a přátelství. Snad jen kdyby z toho tak moc netrčela divadelní prkna a rozhlasovost. Mohlo/mělo se to ještě o poznání více opřít o silné obsazení, které je plně schopno uhrát vše čistě pohledem. Místo toho se to spoléhá na mnohdy nadbytečné předčítání předlohy/korespondence, které je pochopitelně středobodem všeho, ale filmově to šlo pojmout i jinak než skrze táhlé záběry a voice-over. Nekoncepčně nahodilé boření čtvrté stěny tomu také nepřidává. Přesto je to ve výsledku neskonale milé a jakkoli zdánlivě odtažité, tak to nevydíravě dojme více než by jeden čekal. A není to pouze tím, že mě s tím pojí společná slabost pro knihy, Spurs a knihy o Spurs. ()
rozpočet : ? tržby americke : $1,083,486 ()
Tohle me prijemne prekvapilo. Film je v podstate slozenej jen z predcitani dopisu, takze by se zdalo, ze to bude nuda k posrani, ale opak je pravdou. Celej film je totiz natocenej velmi svizne, delka je tak akorat a navic tu jsou skvely herci. Hopkins sice nema tolik prostoru, vetsinou jen stoji a mluvi, zato Bancroft je fakt perfektni, to jeji vecny kritizovani bylo super. No a do tretice tu je mlada Judi Dench, takle mladou sem ji asi jeste nevidel. Akorat mi prislo, ze ke konci uz se toho moc nedelo a hlavni postavy si nemeli moc o cem psat. No a samotnej zaver je docela dojemnej, smutnej a jinej, nez by clovek cekal. Lepsi 4*. ()
Další zapomenutá filmová perla s Anthonym Hopkinsem. Byla to vizuální lahůdka sledovat jeho herecký perfekcionismus v každé situaci. Třeba jen ten výraz v jeho očích, když se dozvídá o tom, že Helen nepřijede a takových tam bylo spoustu. Tady v tom případě ani tak nejde o nějaký děj, ale o herecký koncert dvou osobností, protože Anne Bancroft mu byla rovnocennou partnerkou. Krásné přátelství na dálku, které vzniklo na základě touhy Helen po výjimečných vydáních různých vzácných knihtisků, které jí rád opatřil Frank z Londýna,Charing Cross Road 84. Mám ráda knihy, možná proto mně bylo tohle téma tak blízké, jediné co jsem nepřenesla přes srdce bylo Helenino kouření u tak vzácných knih. Osobně bytostně nesnáším, když si někdy půjčím knihu a mám pocit, že se dívám do krabičky od cigaret, jaký nepříjemný odér z ní cítím. Ještě možná horší variantou je pach všech jídel dohromady. Ale to byla asi jediná vada na kráse na tomhle jinak vynikajícím životopisném filmu, který určitě doporučuji. ()
Zprvu snad osvěžující a trochu nezbytný koncept vyprávění, později ale velmi otravný a stereotypem ubíjející. Nejhorší ze všeho je ženská postava - protivná, hnusná, stará slepice, která dokáže zabít i potenciálně příjemnou, působivou atmosféru. ()
Pomalu plynoucí milý snímek o tom, že i vztahy na dálku můžou fungovat, a samozřejmě taky o lásce ke knihám... Místy mě trochu rušily ty hlasatelsky působící pohledy do kamery, na konci mi navíc něco málo chybělo (na můj vkus až příliš náhlý konec), ale celkově to byla velmi příjemná podívaná, ze které čišely emoce i přesto, že hlavní postavy (a možná i samotní herci před kamerou - Anthony Hopkins a Anne Bancroft) se nikdy nesetkali. Svým způsobem bylo zajímavé sledovat i nestandardní typ ženské postavy - dovedu si představit, že Anne Bancroft v roli kousavě temperamentní Helene Hanff asi mnohým nepřijde moc sympatická. Ale právě to na ní bylo zajímavé, ta propracovanost charakteru, který je navenek nepříjemný svou uštěpačnou povahou, ale uvnitř je láskyplný a obětavý. Není vlastně ta líbivost hlavních protagonistů v romantických filmech už stereotypem? V tomto snímku se dalo proto zahlédnout něco mnohem opravdovějšího... ostatně jde o skutečný příběh. Emočně to funguje (velké zásluhy patří samozřejmě taky skvělému Anthony Hopkinskovi a jeho výkonu), takže když odhlédnu od nějakých detailů, filmu se povedlo krásným a jemným způsobem odvyprávět tento příběh o lidech oddělených Atlantským oceánem a přesto propojených. Z mého pohledu to mělo patřičnou náladu a prvek nostalgie, který k takovému příběhu zkrátka patří. ~(4,0★)~ ()
To bolo ako blesk z jasného neba. Vôbec som nečakal, že ma tento neznámy film tak zaujme a vlastne ani nedokážem určiť, čím si môj záujem zaslúžil. Bol som ním pohltený od začiatku až do konca. Možno aj vďaka výbornému dabingu ma nič na jednoduchom príbehu, ktorý mi vzdialene pripomenul film Mary a Max, nevyrušovalo. Neviem odhadnúť, či priznanie plného počtu hviezdičiek bezprostredne po záverečných titulkoch nebolo unáhlené, ale dal som ich v dobrej, priam najlepšej viere. ()
O nevšedním přátelství, vzkvétá díky lásce ke knihám, "které se otevřou tam, kde si jejich předešlý majitel četl nejraději". Na první pohled jednoduchý filmový příběh je natočen tak, že je z něj cítit čistota duše a upřímnost. Korunovaný nádhernými výkony ve kterých se zaskvěli Anne Bancroft a Anthony Hopkins. ()
Ostudně neznámé drama vyžaduje trochu zkušenějšího diváka a ještě lépe zároveň knihomila. David Hugh Jones totiž natočil film o ničem a o všem, což je na něm to nejlepší. Odvážný koncept filmu v dopisech je dodnes unikátní, a i když to zní extrémně nudně, opak je pravdou. Divadelní původ je na filmu znát, protože sestává z dialogů a odehrává se v komorním prostředí, o to víc ale vynikne celková atmosféra pomíjivosti života a toho, co je v něm vlastně důležité. Příběh velmi křehce ukazuje, že někdy je naše spřízněná duše na druhém konci světa a nemusíme ji ani vidět, abychom si uvědomili, co máme společného a jak moc si rozumíme snad po všech stránkách. Právě toto těžko uchopitelné poselství je jádrem celého filmu, proto je potřeba divácké empatie a spolupráce. Jones dobře věděl, že klíčové bude obsazení, které se povedlo na výbornou. Anthony Hopkins tu ukázal svůj totální minimalismus, v němž mu stačí opravdu málo na vyjádření veškerých emocí, oproti němu je Anne Bancroft hodně excentrická, nemá ale potřebu přehrávat a svou výstřednost udržuje uvnitř a nechá ji jen občas problesknout. Z dnešního pohledu je příjemné vidět začínající Judi Dench, která bohužel nemá tolik prostoru. Ve druhé polovině už snímek trochu ztrácí dech, malinko se opakuje a ani ono trochu nahodilé bourání čtvrté stěny nepůsobí úplně tak, jak bylo asi zamýšleno. Ve výsledku to ale moc nevadí, protože 84 Charing Cross Road je hlavně o vnitřních pocitech, životní nostalgii a jakémsi neuchopitelném pocitu toho, že všechno pomíjí a v životě je možné se spolehnout jen na několik vlastních jistot. 70 % ()
ocenenia : MFF Moskva 1987 - Najlepší herec (Anthony Hopkins) ()
Presne ako tvrdi distributor, tu fakt netrreba daleko chodit. Hrejivy, kludny pohodovy film o spisovatelke knih a jej dopisovani si. Rezisersky na urovni, film je skor nedejovy, je to len spajanie volnych asociacii a hladat tu nejaky strhujuci dej - nema zmysel. Suverenne najlepsi film rezisera David Hugh Jonesa spolu s Procesom 1993 : 87 % ()
Zaujímavý film. Nečakajte akcie, činnosť aktivity, ale plynulú korešpondenciu v čase skoro tridsatich povojnových rokov medzi USA a Londýnom. Je to ako jedná veľká kniha. Na jednej strane vynikajúca A. Bancroft čoby spisovateľka a obdivovateľka staroanglickej literatúry a na druhej strane londýnsky knihovník . zamestnanec antikvariátu krásne a úžasne suchý anglický pánko A. Hopkins čoby vynikajúci znalec literatúry. Z bezstarostného záujmu sa vyvinie niečo viac ako priateľstvo , napriek tomu, že sa tí dvaja nikdy nestretnú. A ešte jedna pikoška, mám rád, keď vo filme sa objavia perličky myšlienok ktoré pri pozornom sledovaní divákovi neujdú a ten má potom po filme možnosť ďalej spomínať uvažovať a kochať sa z prežitého zážitku. Tak to bolo v prípade Orwella či John Donaa, o ktorom Bencroftová vo filme povedala, že „ho treba čítať nahlas, lebo je to ako Bachové fúgy“ .. veď posúďte sami a zamyslite sa nad slovami čo ten anglikán v 16. storočí napísal: „ĽUDSKÝ ŽIVOT JE JEDNA KNIHA. KEĎ ZOMRIE JEDEN ČLOVEK, KAPITOLA NIE JE Z NEJ VYTRHNUTÁ ALE PRELOŽENÁ DO LEPŠIEHO ŽIVOTA. A TAK SÚ PRELOŽENÉ VŠETKY KAPITOLY TEJTO KNIHY. BOH MÁ VEĽA „PREKLADATEĽOV“. NIEKTORÉ ČASTI PREKLADÁ ČAS, NIEKTORÉ CHOROBA, INÉ ZAS VOJNA, ĎALŠIE ZASE SPRAVODLIVOSŤ. A BOŽIA RUKA ZVIAŽE VŠETKY LISTY TÝCHTO KAPITOL A ULOŽÍ DO VELIKÁNSKEJ KNIŽNICE KDE BUDE LEŽAŤ KAŽDÁ KNIHA OTVORENÁ JEDNA PRE DRUHÚ.“ ()
Ti se ale nalétali. Holoubci poštovní. Poslové hloubi slov krasopisných bytostí. ()
„Kdybych měl z nebe vyšívaný šat vetkaných stříbrných i zlatých svitů, blankytný, šerý nebo temný šat, šat noci, šat dne i šat polosvitu, pod nohama bych ti jej rozprostřel. Ale já chudák mám jen svoje sny. Pod nohama jsem ti je rozprostřel. Našlapuj lehce, šlapeš na mé sny.” - Anne Bancroft a Anthony Hopkins mě vzali na báječný výlet do kouzelného světa knížek a svým bezprostředním hereckým projevem mě naprosto dokonale přesvědčili o tom, že ani nekonečné dálavy nemohou zabránit spřízněným duším v jejich souznění. (80%) ()
Vo svojej podstate nenápadný, ale príjemný film pomalšieho tempa, ktorý sa odohráva na oboch koncoch Atlantiku s konfrontáciou založenou iba na listovej komunikácii. Spočiatku ma bavili tie jemné nuansy, bežné životné osudy, veľmi jemný humor a tiež to, do akých zákutí sa môže vyvinúť obchodná korešpondencia. Ale musím tiež priznať, že s postupným záverom to už strácalo na i tak pomalom tempe a jemne nudilo. Tragický záver to zasa zobral späť do tých správnych koľají. Žáner romantický zavádza, žiadna sa totiž (našťastie) nekoná; priateľstvo má od romantiky ďaleko. ()
I přesto, že ke knihám nemám moc blízko, spíše vůbec, tak mně tento nenápadný snímek zaujal. Což jsem se docela divila, jelikož životopisné filmy moc nemusím, ještě ke všemu když jsou natočené v takovém tmavém prostředí. Zpracování a nevinný humor dá se říct neznámého a u nás v ČR zapomenutého filmu, který možná ani nevyšel na světlo je fajn. Škoda, že se tady u nás lidé nezaměřují na filmy tohoto žánru, které mají svou jiskru a radši se dívají na Ordinaci v růžové zahradě. ()
Reklama