Režie:
Marc ForsterScénář:
David BenioffKamera:
Roberto SchaeferHrají:
Ewan McGregor, Ryan Gosling, Naomi Watts, Elizabeth Reaser, Bob Hoskins, Kate Burton, Janeane Garofalo, BD Wong, John Tormey, Jessica Hecht, Mark Margolis (více)VOD (1)
Obsahy(1)
V prostoru mezi touhou a strachem, realitou a iluzí a životem a smrtí se rozkládá celý alternativní svět, který ožívá ve filmovém thrilleru Hranice života. Režisér filmů Ples příšer a Hledání Země Nezemě Marc Forster přivádí na stříbrné plátno příběh, který zachází pod práh všední reality a stahuje diváka do víru tajemné hry s identitami, sny a schématy lidské existence... Hranice života je napínavým příběhem o newyorském psychiatrovi Samu Fosterovi (Ewan McGregor) a jeho snaze zabránit uzavřenému a zvláštnímu mladému pacientovi Henrymu Lethemovi (Ryan Gosling) v uskutečnění sebevraždy, kterou si naplánoval na den svých 21. narozenin. Na pozadí tohoto příběhu se však odehrávají mnohem tajemnější a děsivější skutečnosti - Sam je postupně vtahován do Henryho života a posléze i do labyrintu jeho podvědomí. Zpočátku má tato skutečnost vliv pouze na vztah s jeho přítelkyní a bývalou pacientkou Lilou (Naomi Watts), ale brzy se začne hroutit i Samovo přísně racionální vnímání reality. Sam, který se náhle místo na Manhattanu ocitá v divoce se měnící snové krajině a setkává se se stále bizarnějšími věcmi, přestává rozlišovat, co je skutečnost a co se odehrává pouze v jeho hlavě... Kdo je Henry Lethem a proč se mu tak daří tříštit Samovu realitu? Zatímco napětí dosahuje maxima a příběh spěje ke svému vyvrcholení na Brooklynském mostě, musí Sam najít odpovědi na otázky o vnímání reality, stavu svého vědomí, odpuštění a posledních okamžicích vykoupení. Brzy se totiž ukáže, že to, co se děje mezi ním a Henrym, se neodehrává v tomto světě, ale na pomezí života a smrti. Na místě, kde nikdo nemůže zůstat příliš dlouho... "Tento příběh pojednává o věcech, které mě velice zajímají, zejména pak způsob fungování vnímání a identity. Myslím si, že v současné době je to více než relevantní téma - žijeme ve světě, v němž jsme obklopeni vlivem médií a mnoha různými verzemi reality, přičemž způsob vnímání se stal ve velké míře součástí toho, kým jsme a co víme nebo nevíme", říká Forster, který viděl film jako příležitost položit provokativní otázky, týkající se toho, jak si každý člověk na základě mozaiky prchavých vzpomínek, okamžiků, pocitů, myšlenek, obav a nadějí vytváří vlastní životní zkušenost a snaží se formovat jeho smysl. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (679)
Stejný konec byl již v několika filmech takže mi to přišlo jako že jsem ztratil hodinu a půl čekáním na pointu, kterou už jsem viděl několikrát. Na tenhle konec můžete uhrát skoro cokoliv, je to strašně levný. ()
Předesílám ze mám rád filmové mindfucky. Film začíná zajímavě a čekáte kdy se věci zamotají, nebo se začnou rozplétat, ale tady jen přicházejí odnikud další a další obrazy aby to vše nakonec skončilo... Kde vlastně ??? Scénáristicky nedotažená pointa, i když spousta obrazů (a především střih) je velmi zajímavých. Třeba motiv stříbrného kufříku (ne to není spoiler) by byl zajímavý kdyby v něco vyustil. Dávám jednu hvězdu že mě to udrželo u obrazovky a za střih, ale jinak ztráta času. ()
Hrátky s časem jsou prokletí. Dříve či později to musí přestat dávat smysl. Na tomto filmu je z tohoto pohledu sympatické, že to smysl přestalo dávat celkem brzy. ()
velkej zmatek, ale bavilo ()
Asi si film zaslouží víc hvězd, ale já se v něm totálně ztratil a byť mám takové filmy rád, ani po vysvětlujícím videu moc nerozumím, o co ve filmu šlo. ()
Extrémně obtížně hodnotitelný snímek balancující na hranici mezi nesmyslností a genialitou. Přiznávám, že jsem si na konci musel dohledat vysvětlení, po něm se ale můj náhled na film dost zásadně změnil. Určitě stojí za zhlédnutí i potom, co člověk zná celou pointu. ()
U takovýchto filmů neškodí přečíst si předem obsah, či být jinak varován. Viděl jsem cca 2/3 , bohužel večer a nic mi nezabránilo, aby mi padaly víka, Nemám tedy co hodnotit, dávám 1* , kterou bych dal, i kdybych neusnul. ()
Po cca. deseti minutách jsem usnul a probudil se až na posledních pět. Možná to bude znít divně ale jsem přesvědčen že tohle je nejlepší způsob, jak film sledovat. Na konci se totiž dozvíte to staré známé „It was all a dream bro“. Chápu proč se tahle myšlenka tak líbí scénáristům, jejich příběhy pak nemusí vůbec dávat smysl a ani nemusí o ničem být, ale skutečně nechápu, co se na tom líbí tolika divákům. Já osobně to vždycky považoval za totální ztrátu času. Škoda že se Gosling upsal na takovou hovadinu. ()
Nu tedy, teď jsem film dokoukal a i přes to, že ho pořádně nechápu, tak jsem si to náramně užil. Všichni 3 hlavní herci jsou skvělí a vizuál a samotná kamera je topová, mohu pouze doporučit. ()
Reklama