Režie:
Herbert RossScénář:
Hugh WheelerKamera:
Douglas SlocombeHrají:
Alan Bates, George de la Peña, Leslie Browne, Alan Badel, Carla Fracci, Colin Blakely, Ronald Pickup, Ronald Lacey, Vernon Dobtcheff, Jeremy Irons (více)Obsahy(2)
Génius nebo šílenec? Americký životopisný film o jednom z největších tanečníků dvacátého století. Americký tanečník a choreograf Herbert Ross (1927–2001) se i ve své režijní tvorbě věnoval tématům více či méně souznějícím s jeho dřívějšími profesemi – muzikály Sbohem, pane profesore! (1969), Funny Lady (1975) nebo jeho nejúspěšnější dílo, baletní snímek Nový začátek (1977; mj. oscarové nominace za nejlepší film a režii). Do této linie patří také životopisný snímek o tanečníku a choreografovi polského původu Václavu Nižinském (vl. jm. Waclaw Niźyński; 1889–1950), považovaném za jednoho z největších tanečníků počátku dvacátého století. Snímek se soustřeďuje na dva roky jeho života (1913–1915), kdy se Nijinsky oženil s maďarskou aristokratkou Romolou de Pulszky, což vedlo k roztržce s jeho milencem a uměleckým ředitelem společnosti Ballets Russes Sergejem Ďagilevem. V titulní úloze debutoval bývalý sólista American Ballet Theater George De La Peňa. Jeho hereckým partnerem v roli Ďagileva byl významný anglický herec Alan Bates, známý u nás především z filmů Řek Zorba, Zamilované ženy nebo Posel, a Romolu de Pulszky ztělesnila americká balerína Leslie Browneová. V menší roli choreografa Fokina se objevuje začínající Jeremy Irons. (Česká televize)
(více)Recenze (15)
Takže teplí boli prítomní v balete a tanci už počiatkom 20. storočia. Neobvykle otvorená tabuizovaná téma, pri ktorej som sa nestačil diviť, ako môžu o homosexuálnom vzťahu v danej dobe a konzervatívno-kresťanskej Európe vôbec hovoriť nielen samotní jedinci, ale dokonca aj ich okolie. Príbehu chvíľu trvá, kým sa rozbehne, ale dramatickejšie podaný záver už funguje relatívne dobre. V hlavnej úlohe zaujme Alan Bates. Na môj vkus ale príliš dlhočizné zábery na balet a tančeky. ()
Tvůrci vařili z očekávaných surovin. 1) Klady. Baletní ukázky jsou zajímavé a pro naprostého laika mého typu chvílemi i docela objevné._____ Prostředí je americky velkoryse působivé._____ K vidění snímek nabízí spoustu pěkných kluků._____ 2) Zápory. Ponudnělá režie, tuctové dialogy. A samozřejmě angličtina zvukonemalebně plynoucí z úst rodilých Rusů._____ 3) 24letý americký solistą společnosti klasického baletu American Ballet Theater (jedna z nejvýznamnějších na světě), choreograf a klavírista George de la Peňa (Nižinskij) ve svém hereckém debutu zazářil podobně jako předtím v baletu. Podmanivě okouzlující Peňa pozvedá jinak nevýrazný snímek na úroveň hodnou pozornosti._____ 4) Dále mě zaujali: 45letý Angličan Sir (rytíř komtur Velkokříže od 1996) bisexuál Alan Arthur Bates (choreograf Sergej Ďagiljev, Nižinského milenec), 31letý Angličan Jeremy Irons (tanečník a choreograf Fokin) a 44letý Angličan Ronald Lacey (tanečník Leon Bakst, který nahradil Nižinského)._____ 5) Věk protagonistů uvádím k roku natáčení - 1979._____ 6) Jazykové okénko. Polské jméno Wacław Niżyński bylo a je do ruštiny přepisováno jako Ва́цлав Фоми́ч Нижи́нский, zatímco ve francouzštině (a později i angličtině) se z Václava občas stával Waslav, Vaslav či Vatslav a z Nižinského Nizinski, Nizinsky či Nijinsky. Sám se považoval za Poláka, i když ovšem polsky mluvil špatně. Češtině asi nejvíc konvenuje překlad z polštiny Václav Nižinski anebo z ruštiny jako Václav Nižinskij._____ 7) V popisovaných létech bylo Nižinskému 24 - 26 let. Po vyhazovu z Ruského baletu Nižinskij vystupoval s vlastní společností v Londýně, ale nebyl úspěšný, byl špatný manager. Přestěhoval se do Budapešti, kde bydlel u rodičů své ženy. Jako poddaný ruského cara byl za války internován. V roce 1916 se nakrátko vrátil ke spolupráci s Ďagilevem. Po turné v Jižní Americe se usadil se ženou ve Švýcarsku. Přestal vystupovat a věnoval se choreografii a psaní. Naposledy veřejně vystoupil 19. ledna 1919. Jeho deníky publikovala manželka v roce 1936, plné znění vyšlo až v roce 1995. 30 let své nemoci (schizofrenie) zůstal v péči své ženy. Zemřel 8. dubna 1950 v Londýně na zánět ledvin a je pohřben v Paříži na hřbitově Montmartre (1953)._____ 8) Nižinskij byl nejlepším tanečníkem své doby, měl vynikající techniku a nedostižný výraz. Dodnes je vzorem pro mnoho následovníků._____ 9) Za mě nejlépe se o filmu vyjádřil kritik Richard Schickel v časopise Time: There are times when excesses of good taste become a kind of bad taste, a falsification of a subject's spirit and milieu. This is never more true than when the troubles of a genius are presented in boring and conventional terms. ()
Film líčí krátké, ale klíčové období ze života Nižinského (2012-2103), kdy byl na vrcholu svých kreativních sil jako člen souboru Sergeje Ďagileva. Docela vydařený film z vrcholného tvůrčího období H. Rosse, v hlavních rolích dva špičkoví tanečníci z American Ballet Theatre G. de la Pena a L. Browneová. Film mi trochu připomenul životopisné filmy jiného velikána K. Russella (Čajkovskij, Divoký Mesiáš). ()
"Hořím zaživa, třesu se.“ Denním světlem, noční tmou. Gen šílenství to obrátil, cloumá mnou. Mistrovské múzy se slétají, duši ovívají, bodají. Chytám paprsky, které klamaly, srdce zlomily. Paprsky, které popálily, hanebně zničily, omráčily ladný takt. Nemohu dýchat. Slyším tebe i davy provolávat bravo, vivat. Uvnitř úspěch se dostavil. Poznám pohled chorobných démonů, ten si pospíšil, ten mě zastavil. Zhroucená, zhrzená duše, teď jiné sály Tě budou vítat. Já, věrný a věčný milenec řeči tance. Cizoložné jeviště života umělce. Geniální faun, kterak rozdvojen, vyhnán neurózami, zahnán do svěracích kazajek. Postava procházející zahradou trnovou...mezi ploty dohnat city nešťastné. Střežit, převzít žezlo něhy, vzlyk vzteku si odpustit. Inu, u kolonky režisér, vytanulo mi na mysl, vybrané jméno Luchino Visconti, jak on by s dílem životopisným naložil. Žel, to se nedozvím, toho se nedožil. "Začátečník" Jeremy Irons železným stiskem proklamuje kult velkého herce, melodramatických charakterů strůjce. ()
----- "Prostě žijeme ze dne na den. Budoucnost se o sebe postará." ----- Svatá pravda ... budoucnost se postará - o SEBE, nikoli o mě nebo o vás. My se zkrátka a dobře musíme starat sami - o naši vlastní budoucnost ... pokud na to stačíme, protože i osud mívá své záměry - a obyčejně je dopředu nezveřejňuje. Možná není úplně nejšťastnější samotný výběr časového úseku jeho života ... neboť příběh pojednává o jeho pádu - a pomíjí prvotní cestu vzhůru. Nicméně i tak se zdá, že má pro něj určitou slabost, když se snaží zachytit pravou povahu jeho údělu - příčiny, které stály za jeho nešťastným obratem ... 3,5* ()
Galerie (15)
Zajímavosti (1)
- Natáčelo se od 29. ledna do května 1979 v Anglii, Maďarsku, Francii, Itálii a Monaku. (BMW12)
Reklama