Režie:
Martin Hollý ml.Scénář:
Jiří KřižanKamera:
Vladimír HolomekHudba:
Emil ViklickýHrají:
Jakub Špalek, Jakub Wehrenberg, Luděk Munzar, Petr Štěpánek, Taťjana Medvecká, Daniela Kolářová, Milan Riehs, Martin Štěpánek, Jaroslav Weigel, Naďa Konvalinková, Jiří Holý, Ilja Racek, Jana Šulcová (více)Epizody(13)
-
Omyl krále Šalamouna (E01)
-
In dubio pro reo (E02)
-
Dobré mravy (E03)
-
Překvapení (E04)
-
Dům svědomí (E05)
-
Bílá síla (E06)
-
Dávka jedu (E07)
-
Dobří soudci dobře spí (E08)
-
Radost mladé soudkyně (E09)
-
Pohlednice z Baham (E10)
-
Padni komu padni (E11)
-
Sbohem, pane profesore (E12)
-
Může být soudce šťastný? (E13)
Obsahy(2)
Autor využil svých zkušeností z oblasti justice a nechal se částečně inspirovat případy, které vzrušily veřejnost na konci devadesátých let, kdy seriál vznikal. V soudních příbězích reflektuje i další vážné společenské problémy našich dnů. Tvůrci seriálu přinesli pohled na základní instituci soudního systému, kterým je okresní soud. Je zobrazen ve své každodenní činnosti i patrně typickém personálním vybavení, jak rozhoduje v občansko právních sporech i v trestních řízeních. Soudci a soudní čekatelé, státní zástupci a obhájci, vyšetřovatelé a policisté, viníci i nevinní a další lidé okolo, ti všichni jsou hlavními postavami třinácti příběhů z prostředí, kde vládne, či by měla vládnout spravedlnost. Pojďme se tedy podívat, jak se jí daří v Bójanech, kam právě přijíždějí dva čerství absolventi právnické fakulty. (Česká televize)
(více)Recenze (37)
Hm, jak to vyhodnotit, když na jedné misce (zde skutečně příznačných) vah máme výborný vhled do myšlenkových pochodů soudců a někdy až přespříliš negativistický náhled do fungování celé justice, a na druhé misce jakýsi podivný pokus oživit celou věc jakousi malou českou variací na Twin Peaks? Podle mě nebylo třeba věc takto ozvláštňovat... Pozitivní dojmy však převažují, jde v naší zemi o ojedinělý počin, a ne špatný. Takže - bratři a sestry studující obor Právo a právní věda, dělejme tak, aby se věci neděly tak jako v tomto seriálu, který si nezasluhuje více než 60%ní hodnocení. ()
Z velmi zajímavého námětu vyrovil režisér vcelku slabý odvar. Nedokázal překročit svůj stín a oprostit se od úlitby bohům. Zcela opominul ty nejzásadnější chyby a nedostatky našeho soudnictví, a nejen našeho, kde forma je povyšována nad obsah a soudci mají pramalou autoritu. Ale nejen soudci, celá související mašinerie, státní zástupci, policie, advokáti. Jediný kdo má autoritu jsou bohužel zločinci. Toto vše se autorovi nepovedlo hodnověrně zobrazit. ()
Nedoceněný příspěvek České televize k temnějším stránkám polistopadové skutečnosti je právě tak rozporuplný jako ona sama. Snaha - místy i velmi úspěšná - postihnout jak odborná, tak zejména mravní dubióza této části našeho veřejného života sice v některých případech jde k podstatě věci, ale právě tak často sklouzává k neorganickým mystickým vsuvkám, agitačním zkratům, černobílému vidění a planému prvoplánovému ideologizování. Poslední sklon jakoby byl přes kopírák opisován z předlistopadových dotazníků. I tak se ovšem jedná o alespoň náznak snahy oprostit se od překvapivě rychle naduřelých nových frází. Asi nejpravdivější je anatomie justičního mládí: poučeno nakaženou předlistopadovou rutinou starších, vyznačuje se i ono mravním a hodnotovým nihilismem cynismem. Druhým projevem agitačního sklonu jsou některé možná dobře míněné, ale v kontextu veřejného povědomí až neskutečně pohádkově působící judikáty. Existence takových soudců (Monika Křikavová) i judikátů je nezpochybnitelná; co však zůstává nejasným, je jejich skutečná váha v mase desítek a stovek tisíců ročně vynášených pravomocných i nepravomocných judikátů. A tak nabídnuté odpovědi na jeden druh dotazů automaticky indikují další, ještě hůře zodpověditelné otázky. ()
Neprávem pozapomenutý seriál z dob, kdy ještě Česká televize byla schopna produkovat díla hodná veřejnoprávní televize. Krásná sondáž do dob, kdy jsme si museli zvykat na státní zástupce chránící mladou demokracii a zapomenout na prokurátory chránící socialistické zřízení. Často byl problém si na to zvyknout, když to byli jedni a tíž lidé... pánové Špalek a Wehrenberg byli sympatičtí, Jan Novotný jako vždy perfektně civilní s oduševnělým projevem. Jan Teplý se opět role záporáka zhostil s grácií sobě vlastní. Jaroslav Sypal byl tradičně naprosto příšerný. Příjemná hudba. Panstvo Munzar, Medvecká, Konvalinková krásně předvedli, že nomenklaturní kádři se umí pohybovat i v novém prostředí a podmínkách. ()
Seriál který má dost výrazný etický a dokonce mystický přesah, jsem zhlédl až po 13 letech. Je škoda že NADPRŮMĚRNÝ seriál neměl pokračování, i když kdoví jak by dopadlo. Soudcem se staneš, až tě začne trápit možnost že budeš soudcem špatným. Na lavici obžalovaných justice ()
Galerie (67)
Photo © Česká televize
![Na lavici obžalovaných justice - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/193/193051_df136f.jpg)
Zajímavosti (6)
- Čerstvě jmenovaný soudce Sojka (Jakub Wehrenberg) osloví v posledním díle advokáta Ondrašíka staršího (Ladislav Županič) slovy "Soudruhu prokurátore", ten však podle mnoha předchozích zmínek působil za komunismu jako soudce, nikoliv jako prokurátor. (#47)
- Opakovaně zazní při oslovování: „Pane soudče“ a „pane zástupče.“ 1. a 5. pád jednotného čísla má správný tvar „soudce“ a „zástupce“. (sator)
- In dubio pro reo (v pochybnostech ve prospěch obviněného) je právní zásada, která stanovuje povinnost soudu rozhodovat ve prospěch obžalovaného, pokud o jeho vině existují pochybnosti, které nelze odstranit. (sator)
Reklama