Režie:
Martin Hollý ml.Scénář:
Jiří KřižanKamera:
Vladimír HolomekHudba:
Emil ViklickýHrají:
Jakub Špalek, Jakub Wehrenberg, Luděk Munzar, Petr Štěpánek, Taťjana Medvecká, Daniela Kolářová, Milan Riehs, Martin Štěpánek, Jaroslav Weigel, Naďa Konvalinková, Jiří Holý, Ilja Racek, Jana Šulcová (více)Epizody(13)
-
Omyl krále Šalamouna (E01)
-
In dubio pro reo (E02)
-
Dobré mravy (E03)
-
Překvapení (E04)
-
Dům svědomí (E05)
-
Bílá síla (E06)
-
Dávka jedu (E07)
-
Dobří soudci dobře spí (E08)
-
Radost mladé soudkyně (E09)
-
Pohlednice z Baham (E10)
-
Padni komu padni (E11)
-
Sbohem, pane profesore (E12)
-
Může být soudce šťastný? (E13)
Obsahy(2)
Autor využil svých zkušeností z oblasti justice a nechal se částečně inspirovat případy, které vzrušily veřejnost na konci devadesátých let, kdy seriál vznikal. V soudních příbězích reflektuje i další vážné společenské problémy našich dnů. Tvůrci seriálu přinesli pohled na základní instituci soudního systému, kterým je okresní soud. Je zobrazen ve své každodenní činnosti i patrně typickém personálním vybavení, jak rozhoduje v občansko právních sporech i v trestních řízeních. Soudci a soudní čekatelé, státní zástupci a obhájci, vyšetřovatelé a policisté, viníci i nevinní a další lidé okolo, ti všichni jsou hlavními postavami třinácti příběhů z prostředí, kde vládne, či by měla vládnout spravedlnost. Pojďme se tedy podívat, jak se jí daří v Bójanech, kam právě přijíždějí dva čerství absolventi právnické fakulty. (Česká televize)
(více)Recenze (38)
V kategorii seriálů a pořadů ze soudního prostředí dílo nedoceněné kvality. Česká televize tímto počinem nastolila porevoluční laťku velmi vysoko. Pohled do skryté podoby pomalu se rozdýchávající české justice devadesátých let má k reálnému předobrazu patrně nejblíže ze všeho, do čeho se produkce ČT pustila na právním poli později. Celkovou kvalitu neubírají ani některé prohřešky proti procesním postupům během vyšetřování a soudních jednání, které však nejsou tak fatální, aby kazily celkový dojem, jako tomu je bohužel u řady pozdějších děl. Devadesátá léta v tomto podání jako prostředí zoufalé neefektivnosti soudního vymáhání civilních rozhodnutí drtící tehdejší podnikatelské prostředí by měl vidět každý odpůrce přenesení výkonu rozsudků do rukou soukromých exekutorů. ()
Seriál který má dost výrazný etický a dokonce mystický přesah, jsem zhlédl až po 13 letech. Je škoda že NADPRŮMĚRNÝ seriál neměl pokračování, i když kdoví jak by dopadlo. Soudcem se staneš, až tě začne trápit možnost že budeš soudcem špatným. Na lavici obžalovaných justice ()
Tenhle seriál běžel právě v době, kdy jsem dobýval svou alma mater. Tudíž jsme s kolegy velmi živě a v míře neúměrné kvalitě seriálu jako takové rozebírali jeho "odbornou" stránku, jakož i chyby, které se v něm vyskytovaly. Díky tomu k němu mám poněkud shovívavější vztah, než si zaslouží. Výborně to vystihl sportovec, jen bych ho opakoval. ()
Nedoceněný příspěvek České televize k temnějším stránkám polistopadové skutečnosti je právě tak rozporuplný jako ona sama. Snaha - místy i velmi úspěšná - postihnout jak odborná, tak zejména mravní dubióza této části našeho veřejného života sice v některých případech jde k podstatě věci, ale právě tak často sklouzává k neorganickým mystickým vsuvkám, agitačním zkratům, černobílému vidění a planému prvoplánovému ideologizování. Poslední sklon jakoby byl přes kopírák opisován z předlistopadových dotazníků. I tak se ovšem jedná o alespoň náznak snahy oprostit se od překvapivě rychle naduřelých nových frází. Asi nejpravdivější je anatomie justičního mládí: poučeno nakaženou předlistopadovou rutinou starších, vyznačuje se i ono mravním a hodnotovým nihilismem cynismem. Druhým projevem agitačního sklonu jsou některé možná dobře míněné, ale v kontextu veřejného povědomí až neskutečně pohádkově působící judikáty. Existence takových soudců (Monika Křikavová) i judikátů je nezpochybnitelná; co však zůstává nejasným, je jejich skutečná váha v mase desítek a stovek tisíců ročně vynášených pravomocných i nepravomocných judikátů. A tak nabídnuté odpovědi na jeden druh dotazů automaticky indikují další, ještě hůře zodpověditelné otázky. ()
Jiří Křižan, scénárista seriálu, měl s režimem také svou, jak jinak než velice negativní, zkušenost. Děj se odehrává před deseti lety, ke změnám dochází postupně, snaha o realističnost je patrná, slova o agitce zase směšná, jedinou (malililinkatou) výtku bych měl k jazyku dialogů, který mi někdy připomínal "Hostinec u Kamenného stolu." Ale to je opravudu jen drobná vada na kráse... ()
Galerie (67)
Zajímavosti (6)
- V epizodě zaznělo, že jedna z místních soudkyň soudila Wonku. Pavel Wonka byl český obhájce lidských práv a disident – je považován za posledního politického vězně komunistického režimu v Československu, který zemřel ve vězení. Do jeho posledního výkonu trestu ho odsoudila samosoudkyně Okresního soudu v Trutnově JUDr. Marcela Horváthová na dobu pěti měsíců, i když byl ve vážném zdravotním stavu. Svůj čin nikdy nereflektovala, nebyl zbavena práva soudit a naposledy soudila v Trutnově. (sator)
- Záhadný muž, který v seriálu působí jako majitel obchodu s fotoaparáty, se jmenuje D.A. Vidlynch (Ilja Racek). Soudci Jurkovi (Jan Novotný) jednou poradil, ať jeho jméno čte "bez těch teček". Jasnější důkaz o autorově inspiraci asi netřeba. Muž z obchodu je navíc Davidu Lynchovi vyjma vousů podobný. (Free_Rainer)
- Hala vily, ve které bydlí rodiče soudního čekatele Ondrašíka (Jakub Špalek) je tatáž jaká byla použita Irenou Pavláskovou ve filmu Čas dluhů (včetně většiny inventáře - skříňka, lavice, globus, socha...), kde byl Karel Roden jakožto ekonom Milan podroben "pracovnímu pohovoru" u otce své přítelkyně (Jiří Lábus) a je to stejná hala, která byla později touto režisérkou využita i ve filmu Bestiář, tentokrát již s obměněným interiérem, šlo o scénu kdy hlavní hrdinka Karolína (Danica Jurčová) navštíví Alexe (opět Karel Roden) v Londýně. (#47)
Reklama