Režie:
Paul SchraderKamera:
Bobby ByrneHudba:
Jack NitzscheHrají:
Richard Pryor, Harvey Keitel, Yaphet Kotto, Ed Begley Jr., Harry Bellaver, George Memmoli, Lucy Saroyan, Lane Smith, Cliff De Young, Tracey Walter (více)Obsahy(1)
Traja kamaráti, Zeke, Jerry a Smokey, pracujú v automobilovej továrni a voľný čas trávia pitím hektolitrov piva. Keď sa jednu noc opäť potajomky vykradnú od svojich žien, aby sa odreagovali v bare, dostanú bláznivý nápad vylúpiť sejf továrenskej odborovej organizácie. Z lúpeže však žiadna veľká sláva nie je, lebo v sejfe nájdu iba 600 dolárov. Až neskôr si uvedomia, že spolu s peniazmi si z neho odniesli aj mimoriadne zaujímavé a kompromitujúce dokumenty. Odbory tvrdia, že kvôli lúpeži prišli o 10.000,- dolárov, a pre túto drzosť sa ich traja kamaráti rozhodnú nemilosrdne vydierať. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (17)
Blue-collar worker – příslušník pracující třídy, který se snaží uživit manuální prací. Žádný neohrožený (černý) hrdina, který by po nocích plánoval loupež století. Když už něco, bude si chtít nahrabat pro sebe, nikoli změnit, jak se věci mají. Ani blaxploitation, ani heist movie, jejichž žánrová zjednodušení režijní debut Paula Schradera odmítá. Kriminální rozměr byl potlačen ve prospěch rozměru sociálního. Schradera zajímá obyčejný, rodinu živící pracant, jehož hlavním nepřítelem jsou lidé ve vedení a jehož hlavním spojencem by měly být odbory. V ideální společnosti. Ne v té americké, na konci krizových (Watergate, ropa, vietnamský syndrom) sedmdesátých let, kdy málokdo věřil tomu, kdo stál nad ním. Výrobní pásy se nesmí zastavit, nehledě na případné oběti systému. Strýček Sam by se zlobil. Trojice kámošů z Detroitu, města aut, si pomalu uvědomuje, že vláda (obecně lidé ve vedení) je nepodrží. Dnes samozřejmý fakt, tehdy poměrně čerstvé zjištění. Film patří společně s Taxikářem (podle Schraderova scénáře) k tomu nejtemnějšímu, co nová generace hollywoodských tvůrců divákům naservírovala. Lidé zkorumpovaní, společnosti rozkradené. Peníze a moc vydrží více než přátelství. Schrader režíruje bez jakéhokoli patosu. Nepoužívá hudbu, nesoudí, ukazuje. Podrobnosti nevysvětluje. Nemusí. Abychom se dovtípili, stačí, že nás seznámí se situací postav, o něž se zajímá více než o akci (což mu umožňuje solidní herectví Keitela, Kotta i atypicky nekomediálního Pryora). Mezi scénami nechává volný prostor, jedna není těsně přimknutá k druhé. Co se děje mezi nimi, jako kdyby se nacházelo mimo jeho kontrolu a bylo to nevyhnutelné. Žánrový snímek by podobné nedotažení šroubů nepřipustil a na každou otázku by bryskně nabídnul odpověď. Schrader si problematičnost hledání správných odpovědí naopak velmi dobře uvědomuje. 80% ()
Zajímavý film o třech dělnících, kteří si chtějí vylepšit finanční situaci a vykradou sejf místních odborů. Líbilo se mi vyobrazení amerického snu z trochu jiného pohledu - každodení těžké práce, buzerace na place, minimální mzda a s tím spojené, nikdy nekončící obavy z toho, že nedokážete zaopatřit svojí rodinu... ()
Schrader, jako už známý scénárista, vystřelil svůj režisérský debut do bezútěšného prostředí dělníků z fabriky tehdy končících 70. let. Hluboká sociální sonda do světa korupce, buzerace živořících dělníků, které se firma snaží udržet tím, že je zadluží, strach mluvit o tom, abyste nepřišli o práci, tím vším se prolíná konzumní styl života obyčejných těžce pracujících lidí, vzletné ideály a stejně, když se láme chleba, tak si stejně všichni chtějí sobecky utrhnout co nejvíc pro sebe. A to štvaní lidí proti sobě, aby se odpoutala pozornost od pravých problémů, to je nadčasová klasika. // Blue collar je termín vztahující se k manuální práci a pracovníkům, především v průmyslu. ()
Tento neznámý film popisuje vlastně naši dobu. Kam jsme se to dostali (a kde byly Spojené státy už před 40 lety ! )- jsme pracující chudoba a z našich platů nejsme schopni uživit rodinu a tak kupujeme na úvěr. Jedna z výborných scén byla u televize, kde Richard Pryor kritizuje stupiditu pořadu, když se ho žena zeptá, proč teda televizi kupoval, Pryor ji odpoví- "blázníš, za ty peníze tahle televize pojede od rána do večera" Nesmyslnost konzumního světa, který diktuje, že pořád musíte něco mít, protože nevíte, kdo jste a k čemu jste. Trochu tragi-komická je rozporuplnost postav, chtějí něco změnit, uvědomují si, že něco není v pořádku, ale na druhou stranu, chtějí něco pro sebe "trhnout". Zas mě napadá ta Pryorova televize, její vlastnictví je pouze samoúčelné a je to statusový symbol. Nemluvě o klíčové myšlence filmu- "ti nahoře chtějí ty dole rozeštvávat proti sobě, aby snad náhodou nesjednotili proti těm nahoře" Bomba sociálně výbušný film ! ()
Od filmu s Richardem Pryorem v hlavní roli jsem čekal spíš nějakou komedii. Tady jsou k smíchu snad akorát masky, který si hlavní hrdinové vzali na vyloupení trezoru. Jinak je to drama, který ukazuje, že bejt v 70. letech dělňasem v USA v nějaký fabrice asi nebyla žádná prdel. Troufám si tvrdit, že takovej dělňas někde v ČKD ve stejný době se měl podstatně líp. Prostě makat někde za pár šupů, když na vás neustále ječí nadřízenej, že se flákáte, a ještě navíc živit nějaký odborářský netáhla, opravdu neni moc veselej život. Filmu bych dal asi 3 hvězdy, ale přidávám ještě jednu za exkurzi do dnes už neexistující automobilky Checker. To jsem teda čuměl, jak tam probíhala výroba. Proti tomu i taková výrobní linka v AZNP Mladá Boleslav, kde se ve stejný době vyráběly Š-105 a 120, vypadala jako výkřik nejmodernější techniky. Opravdu nechápu, jak ty Marathony vyrobený prakticky na koleně nějakýho zfetovanýho negra s letlampou, mohly vydržet jezdit v náročnym provozu jako taxíky. ()
Reklama