Režie:
Pål ØieScénář:
Christopher GrøndahlKamera:
Tore VollanHudba:
Trond BjerknæsHrají:
Bjørn Floberg, Kristoffer Joner, Eva Röse, Sampda Sharma, Marko Iversen Kanic, Simon Norrthon, Cecilie De Lange, Sigbjørn Solheim, Andreas Bjorøy (více)Obsahy(2)
Chtěli jenom dobrou práci. A skončili v temném lese.
Zkušený televizní producent Gunnar připravuje drsnou reality show a potřebuje sehraný filmařský tým. Proto zorganizuje svérázný team building a odjíždí se čtveřicí vybraných kandidátů do divočiny, kde mají dokázat totéž, co čeká účastníky připravovaného pořadu. Vydržet v hlubokých lesích bez jídla a odkázáni jen sami na sebe čtyři dny. V neznámém prostředí se pod vedením autoritářského Gunnara začnou dít podivné věci. Když skupina objeví na břehu jezera opuštěný stan, skryté konflikty propukají naplno. Je to, co se odehrává, jen rafinovanou hrou, nebo se v lesích opravdu skrývá něco smrtelně nebezpečného?
Snímek režiséra Pala Oieho vyniká skvěle gradovanou atmosférou všudypřítomného ohrožení a narůstající hrůzy, k jejímuž navození nepotřebuje téměř žádnou krev, zato skvěle využívá drsné severské přírody. Film bývá srovnáván s prvními počiny Sama Raimiho nebo slavnou Záhadou Blair Witch, ve skutečnosti je mnohem více poctou klasickému norskému filmovému hororu De dodes tjern (Jezero mrtvých) režiséra Kare Bergstroma z roku 1958.
(oficiální text distributora)
Recenze (304)
Jak se do lesa volá, tak se v lese umírá.. Patřičně atmosférický příspěvek Skandinávců do thrillerového žánru, se zajímavým obsazením nedisponujícím krásou, svaly ani silikonem a kterému lze snad vytknout jen závěrečná pointa, jenž se v celkovém kontextu jeví poněkud nadbytečnou (navíc odraz v okenní tabuli je stejně originální jako tepláková souprava Puma na tržišti v Hatích). Ještě že už skončila houbařská sezóna, protože kdyby na mě při sběru suchohřibů vybafl zpoza stromu ten Iggy Pop v červených šatičkách, pokořil bych všechny světové rekordy v dezorientačním běhu.. ()
Kdo se bojí, nesmí do lesa! Já se většinou nechci bát, proto do temných lesů hororové příběhy hledat nechodím. Nicméně rozhodně nelituju, že jsem do jednoho norského tentokrát ze zvědavosti vstoupila. Čekal tam na mě nevšední zážitek, při kterém jsem zažívala pocity strachu, napětí i nepoznaného tajemství. ()
Tesil jsem se na paradni horor a nakonec to zas tak extra nebylo. Film pusobi krapet lacine a amatersky, nicmene jelikoz se celej odehrava v lesich, kde je jen rybnik, chata a vsude okolo lesy, dost to dodava na atmosfere. Ze zacatku je fakt solidni, clovek ceka, kdy uz to pride a je napnutej, jenze kdyz furt nic a neni se ceho bat, tak zacne atmosfera upadat. Pak pride zaverecna ctvrthodinka, ktera je slusne atmosfericka, nicmene vrazdy nijak napadity nejsou a odhaleni, kdo to zabiji, je dost ubohy. Jeste bych pochvalil herce, ktery hrajou naprosto prirozene a civilne, zadny ze by behali a rvali. Celkove se jedna o zajimavej film s dobrou atmosferou, ale ze bych se nak bal, to zas ne. ()
Tak toto je typickej model slasher vyvražďovaček, kterých vidíme v hollywoodských škvárech miliony podobných tohoto druhu. Prostě banda tupých mladých lidí jede kvůli vidině slušného výdělku do lesů, kde mají čtyři dny dělat, co jim jejich velitel a plátce řekne. Ten jejich velitel je tak trochu asociální psychopat a dává jim úkoly nad kterými zůstává rozum stát. Ale celou dobu tato banda drží hubu a krok kvůli vidině nadcházejícího zisku. Samozřejmě, jak už jsme u tohoto druhu hororu zvyklý, tak se v lese a na březích rybníku pohybuje cosi tajemného a nepředvítalného. Tvúrci nás nechali celou dobu dusit napětím, které by se dalo krájet, jelikož to něco začne jednat a hlavním představitelům nezbývá moc času. Dozvíme se i něco o tragické minulosti tohoto místa, ale jinak je to průměrný horor, kterých bylo natočeno habaděj. Nevím, jestli mi byly až natolik sympatické postavy hlavních hrdinů anebo ta čarovná krajina norských lesů. ale je také možné, že mám chorej mozek a nějak to celkově fungovalo tak, že se mi to líbilo a dobře se nato koukalo a proto dávám 70%. ()
Severské filmy jsou už nějakou dobu moje srdcovka a ty norské obzvláště. Mám mezi nimi spoustu oblíbených kousků, ale…V době kdy jsem pocítil jistý úpadek asijských hororů, jsem přesedlal právě ke skandinávským tvůrcům a Villmark byl zmiňován snad na každých hororových/filmových stránkách, kde jsem chodil (chodím), jako jedna velká pecka. Možná právě z toho důvodu jsem ho odložil na později, protože nepatřím mezi ty, kteří mají potřebu okamžitě vidět všechny novinky či sjíždět pouze filmy s největším hodnocením. Nechal jsem ho pěkně uzrát a jak vidno, jeho popularita během let mírně poklesla. Čímž se jen potvrdila má teorie, které se již řadu let snažím držet. To však neznamená, že by Temné lesy byli špatným filmem. Jen jsem měl o něm vzhledem k té lavině komplimentů a chvalitebných komentářů dost odlišné představy a očekávání. Pål Øie mě však dokázal přesvědčit filmem Skjult, že dokáže doslova vymačkat atmosféru do poslední kapky a i tady si v tomto ohledu nevedl vůbec špatně. Drsné prostředí a vzrůstající panika/nedůvěra výrazně dopomohli k navození dusné atmosféry a naplno rozpohybovat divákovu představivost. To vše bylo v naprostém pořádku a náznaky něčeho „děsivého/tajemného“ byli plně dostačující. Jenže se dle mého scénárista až moc snažil do děje procpat přehršel dialogů a rozvíjení jednotlivých postav – což sebou místy přineslo i nudnější pasáže. Vše se následně snažil zachránit na můj vkus až moc urychleným koncem, který mě prostě uspokojit nedokázal. 65% ()
Galerie (6)
Zajímavosti (3)
- Natáčelo se v okolí Kaupangeru v Norsku. (Cheeker)
- Snímek byl v roce 2003 nominován na Amanda Awards v kategoriích nejlepší film a nejlepší herec, o což se zasloužil Kristoffer Joner. Na Mezinárodním filmovém festivalu v Lucemburku v roce 2004 pak film vyhrál cenu Grand Prize of European Fantasy Film in Silver - Special Mention. (Cheeker)
- Temné lesy byly prvním norským hororem od roku 1958, kdy byl uveden film De dødes tjern. (ČSFD)
Reklama