Režie:
George WaggnerScénář:
Curt SiodmakKamera:
Joseph A. ValentineHrají:
Lon Chaney Jr., Claude Rains, Warren William, Ralph Bellamy, Patric Knowles, Bela Lugosi, Maria Ouspenskaya, Evelyn Ankers, Fay Helm, Gibson Gowland (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Hororová klasika, jež na plátna kin přivedla jedno z nejproslulejších monster! Lon Chaney jr. ztvárnil Larryho Talbota, který přijíždí na otcův (Claude Rains) zámek ve Walesu a seznamuje se s krásnou Jenny (Evelyn Ankersová). Oné osudné noci Talbot dívku doprovází na karneval a cestou potkávají tajuplnou cikánku. Věštkyně dívce vyjeví neblahý osud, jenž ji čeká. Zlověstná mysteriózní atmosféra umocněná skvostnou výpravou a plíživou hudbou učinila z Vlkodlaka mistrovské dílo uctívané fanoušky všech žánrů. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (101)
Nestárnoucí klasika a nepochybně nejlepší vlkodlačí film historie, který podle mne v této odnoži nebude nikdy překonán. A to i přesto, že se Wolf Man na obrazovce sotva ohřeje a žádných libových vražd se nedočkáme (narozdíl od remaku), což se důkladně vysvětluje ve skvělém filmu o filmu a zároveň průvodcem vlkodlačích filmů, které naleznete na dvd z tématické kolekce – studio Universal se bálo přílišné děsivosti, čemuž se v dnešní době můžeme leda tak pousmát. Jedním slovem SKVOST! ()
Tak trochu odvar z Frankensteina, Neviditelného muže a dalších klasik žánru z dílny Universalu. V titulní roli se objevil zajímavý Lon Chaney Jr., a já se často přesvědčoval, že mě "lidské" pasáže baví mnohem víc než ty s maskou vlkodlaka. Pasáže s monstrem tu moc nefungují - nejde z nich skutečně strach ani nedojímá (jako se to dařilo Karloffovy). Na druhou stranu psychická přeměna Chaneyho Larryho Talbota je sehrána moc pěkně a jistě by dala skvělý základ čistě psychologickému filmu, v němž by hrdina byl přesvědčen o svém vlkodlačím prokletí, zatímco by vraždil v normální lidské podobě. ()
Vcelku ucházející podívaná, která trochu ztrácí svou středometrážní délkou, a působí spíše jako krátká a lehce načrtnutá povídka bez silnějšího vyústění, než celovečerní film. Studiové natáčení a vůbec práce s mizanscénou (výtečné svícení) jsou zřejmě nejzajímavějšími záležitostmi na tomto, přes šedesát let starém, horroru. Waggnerovi se podařilo v ateliérech vykouzlit téměř Dickensovská blata, po kterých se neustále líně táhne mlha a střední vrstva se zde pouští to nebezpečného a nerovného souboje s krvelačnou bestií, která svou rozdvojeností trochu připomíná další klasické dílo a tentokráte od spisovatele Stevensona. Racionalitě a vědě je věnováno dosti málo prostoru stejně jako dobrým hereckým výkonům, což je ovšem každému po pravdě ukradeno. Hlavně že je na co se dívat a solidně to odsýpá. Dovolím si ovšem ještě konstatovat, že dvojexpozice v roce ´41 nebyla opravdu žádným trikovým milníkem a vlčí maska zobrazované zvíře vlastně ani moc nepřipomíná. ()
Velice odfláknutá rychlokvaška se scénářem, který by svedlo i pětileté dítě. V ději není ani jeden zvrat, žádná zápletka nic. Nic z toho by ještě nevadilo, kdyby vlkodlak vypadal dobře, ale takhle trapnou masku jsem snad ještě neviděl. Chlápek v teplákách s trochu delším hárem mě o tom, že je vlkodlak nepřesvědčí, ani kdyby se snažil sebevíc. ()
Pátým diskem z kolekce Universalu, věnované černobílým klasickým hororům, se přehoupneme do 40. let. Tentokrát si tvůrci vzali na paškál pověsti o vlkodlacích, kteří se v ně za úplňku mění z počestných lidí. Protože už vědecké bádání hýbalo světem, začíná film citátem nikoliv z Bible, ale z encyklopedie, kde se dozvíme, že jde o psychickou poruchu spojenou se schizofrenií. Na zámek svého otce v Anglii přijíždí z Ameriky jeho syn, aby se ujal vlády a řízení správy. Zamiluje se do dívky ze sousedství a pozve ji i její kolegyni na hádání budoucnosti ke kočovným cikánům. To se však dívčině kamarádce stane osudným – nejenže jí cikán v podání Bely Lugosiho odmítne věštit, ale napadne a rozsápe ji vlk. Mladík vlka zabije, ale sám je zraněn – poškrábán vlkem. A ač tomu sám nevěří, najednou se začne měnit v noci ve vlka a rdousit další obyvatele městečka. Přitom sám netuší, zda jde o duševní poruchu či skutečnost. Scénář filmu napsal populární sci-fi spisovatel Curt Siodmak a skutečně jde chladně vypočítané a logické dílo, víceméně prosté jakéhokoliv emotivního zaujetí. Komentář si tentokrát vzal na triko filmový historik Tom Weaver a zaměří se především na herce, jejich profily, ale i vztahy během natáčení. Ale dostane se i na detaily z natáčení, včetně vzniku trikových scén a různé chyby v konečné verzi filmu. Následuje půlhodinový dokument o filmu Monstra za úsvitu měsíce, uvedený režisérem Johnem Landisem, který nejprve probere jakousi minihostorii monster a příšer na plátnech kin té doby, ale také v cirkusech. Dozvíme se o dalších vlkodlačích filmech. A pak se konečně dostane na tento film a zjistíme, kde a jak vznikly kulisy, kde se natáčelo, jak vznikala hudba k filmu a jak se jednotlivé motivy uchytily i mimo film. A klasicky na závěr nás čekají plakáty a fotografie z filmu, ze zkoušek, a ještě trailer. ()
Galerie (64)
Zajímavosti (28)
- Namaskovat Chaneyho do vlkodlačí podoby zabralo šest hodin. Odlíčení pak "pouze" tři. (DaViD´82)
- Hlavní vlkodlačí hudební motiv je nechvalně známý třítónový motiv, který byl ve středověké hudbě zakázaným (ďáblovým) intervalem a skladatelé jím dodnes často vyjadřují cosi ďábelsky zlého. (DaViD´82)
- Schody a vchod do vesnického kostelíka byly vypůjčeny ze slavné kulisy z filmu The Hunchback of Notre Dame. (liquido26)
Reklama