Režie:
Hideo GošaHudba:
Masaru SatóHrají:
Tacuja Nakadai, Kinnosuke Jorozuja, Jóko Cukasa, Isao Nacujagi, Eidžiró Tóno, Tecuró Tanba, Ben Hiura, Eitaró Ozawa (vypravěč), Šódži Óki, Ruriko Asaoka (více)Obsahy(1)
Hideo Gosha zobrazuje ve výtvarně sugestivních kompozicích feudální Japonsko zmítané korupcí a banditismem. Samurajové se stále více vzdalují zásadám zákoníku Bušido. Hrdina filmu, samuraj Magobei Wakizaka, se vzbouří proti systému, ale se svými ušlechtilými snahami a představou o cti a spravedlnosti zůstává osamocen. (oficiální text distributora)
Recenze (16)
Výborný film o hledání vlastní cti. Vždy výborný Tatsuya Nakadai jako ronin Magobei, Kinnosuke Nakamaura, který mě v roli šógunova špeha příjemně překvapil a Tetsuro Tanba coby Magobeiův švagr a osudový protivník. Počáteční scéna se svatebním průvodem a návratem mladé Oriho zpět do své vesnice, nás nechává v napětí až do závěru, kde se vše vysvětlí. Páchané zlo obhajované přežitím klanu, a z toho vyplývající popření kodexu bušidó hlavním hrdinou, kterému tak zbývá jen prostá snaha odčinit své selhání. Přestože Gosha často sází na žánrová klišé, je film originální prostředím v kterém se odehrává, neviděl jsem dosud chambaru odehrávající se na zasněžených pláních a v závějích sněhu, či po kotníky v blátě. Také závěrečný souboj odehrávající se za zvuků bubnů vesnické oslavy, to vše dělá film, který má, pravda, své nedostatky - motivace některých postav není mnohdy zcela jasná, avšak který si 5* si určitě zaslouží. ()
Gosha si mě opět dokázal získat dalším pětihvězdičkovým filmem. Magobei je audiovizuální dokonalost, téměř nepopsatelný zážitek. Miluju, když si Japonci ve filmech hrají s počasím a Gosha to v tomto barevném snímku skutečně dotáhl k dokonalosti. Naprosto neuvěřitelné záběry na rozbouřené moře, na zápas odehrávající se v dešti, zasněžené pláně, obrovská hranice se řítí do nočního moře, rozblácené ulice a takto by se dalo pokračovat pořád dál a dál. Ale bude lepší, když se na to podíváte sami. ()
Myslím, že po shlédnutí tohoto filmu bude snem nejednoho zvrhlíka strčit lepé japonce mezi stehna živého kapra čerstvě vytáhlého z kádě... A proč taky ne, že. Magobeiovo vracení v mých očích trpí jednou věcí (jako i jiné Gošovi filmy) - nutí mě totiž nenávidět barevný film, některé scény by totiž černobíle vypadali naprosto úchvatně, takhle jsou bohužel "jen" výborně vypadající, ale barva jim prostě moc nesluší a zcela vážně uvažuju, že až si někdy pustím dalšího barevného Gošu, dobrovolně ho v přehrávači odbarvím. Bohužel je škoda přepálené stopáže, která je tak o půl hodiny delší, než by bylo záhodno, což, část filmu sráží do hlubin průměru, pak ale naštěstí přichází NESKUTEČNĚ zábavné (a v rámci možností i překvapivě originální) závěrečné vyvrcholení / zúčtování, které výsledný dojem zas o dost vylepší a vytáhne do plné spokojenosti. ()
Velice intenzivní film, nejen příběhem, ale zejména vizuálem. Krásné záběry, skvělá kamera. Pokud je v záběru sníh, poběží vám mráz po zádech, pokud moře, ucítíte jeho vůni a jeho šíře vás pohltí, pokud je v ulicích bahno, nelze se mu vyhnout a pořádně se v něm vykoupete. Nevím, jak to lépe popsat, tento zážitek nebyl všední... ()
Dobře napsané i zahrané postavy (Magobei, jeho švagr, šógunův špeh), skvěle natočené pasáže (např. geniální úvodní návrat do vesnice) a umně vystavěný příběh mlčenlivého zásadového samuraje. Režisér Hideo Gosha potvrzuje nesporné filmařské nadání. Škoda jen některých slabších míst v docela dlouhé stopáži. ()
Galerie (6)
Photo © Le Pacte
![Magobei se vrací - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/858/160858236_a570fe.jpg)
Reklama