Obsahy(2)
Ve hře z roku 1977 Posel z Liptákova autorů L. Smoljaka a Z. Svěráka se tradičně uplatňuje osobitý model všech představení Divadla Járy Cimrmana – v první části seminář badatelů, v druhé dvě jednoaktové hry "Posel světla" a "Vizionář"... Dvěma osobními automobily se vydal tým pražských cimrmanologů do Liptákova v Jizerských horách, aby prozkoumal drsný kraj Cimrmanova stáří. Již sama cesta byla dobrodružstvím, ale její výsledek stál za to. V restauraci U Sirotka restaurovali badatelé Cimrmanovy vlastnoruční nástěnné malby, v násadě starého krumpáče objevili jeho protihabsburský pamflet "Svou pravdu nebudeme skrývat". A co hlavně – do Prahy odváželo každé auto po jedné z historických, dosud neznámých her. To pro případ, kdyby jedno z vozidel havarovalo a shořelo, aby se alespoň jeden rukopis zachránil. Zachránily se oba – Posel světla, který prozíravě varuje před rozvojem vědy a techniky, a Vizionář, jenž pak předjímá nejen vznik 1. světové války, ale i proces kolektivizace zemědělství a znárodnění průmyslu... Jedno z nejoblíbenějších představení DJC se proslavilo mnoha úslovími a obohatilo naši kulturu v mnoha oblastech. Slavný je například Cimrmanův Univerzální ptakopysk a jeho užití, nebo jeho šachová hra a první out v dějinách šachu. A zvolání Smrti ve hře "Vizionář": "Přijde novej, ten se nezakecá" nebo uhlobaronova proklamace: "Piš barde, střádej, až budeš mít dvě stě milionů, zúčtujem spolu" patří ke klasice sběratelů "hlášek"... (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (171)
V Tučapech zůstal při výlovu jeden pěkný kapr v bahně. Baštýř Adámek vzal podběrák a chtěl kapra nabrat. Bidlo podběráku však bylo krátké, a tak se baštýř Adámek musel za kaprem řádně naklonit. Než se nadál, ztratil rovnováhu a sletěl po hlavě do bahna...a tak se v bahně mrskali dva - kapr a baštýř Adámek... Místy tradičně vtipná cimrmanovská fikce, ale jako celek, kde se hodně mluví a mluví a přednáší a méně "dramaticky" hraje, to na mě až na pár momentů moc nezapůsobilo. S Dobytím severního pólu téměř nesrovnatelné. Chuť sledovat něco podobného tu z mé strany zcela byla, ale v průběhu sledování po jisté době zcela zmizela. "Probudil" jsem se až při rozhovoru s úředníkem-pyrotechnikem a teprve závěrečná dramatická ukázka mě uzemnila. ,,Třeba ten důl neprodáte, třeba vám ho vemou." Docela zajímavé narážky na historické události (začátek války, únor '48) v doprovodu hezké hříčky kolem návštěvy smrtky a lidového vizionářství, to mě v posledních 20 minutách začalo hodně bavit. Žel vzhledem k celé stopáži inscenace trochu pozdě, což je mi při výsledním hodnocení docela líto. ()
Na stěnách hostinské místnosti jsme odkryli celkem 8 Cimrmanových nápisů, seřadili jsme tak, jak je Cimrman pravděpodobně během večera psal. Přečtěme si je: Za první půllitr věnoval Cimrman hostinskému tento nápis: Lepší pivo v žaludku, nežli voda na plicích. Druhé dvojverší upomíná patrně na bankrot správce Liptákovské kampeličky Jaroslava Richteříka: Varuj se hazardu, vzpomeň si na Jardu. Třetí pivo vypil Cimrman za epigram: Nechoďte na dvorek, máme tu záchodek. Čtvrté pivo ho inspirovalo k nápisu: Sirotek je naše máma. Tak je to nápis pěkný, bohužel nějaký vandal k němu připsal: Sirotková je náš táta. Páté pivo: Nový York a Liptákov mé obce nejmilejší. Šesté pivo, to je nápis, který už známe: Do hospody s umytýma nohama. Sedmý půllitr: Teplé pivo je horší, než studená Němka. A po osmém pivu napsal Cimrman už jen: CHLAST, SLAST. Tím vážení přátelé nápisy končí, umělec zřejmě cítil, že již dovrčil svou míru. Tolik tedy k nápisům... ()
U diel z Divadla Járy Cimrmana je ťažké komentárom odlíšiť hodnotenú od ostatných. A tak volím subjektívnu cestu. Bavil som sa výborne a bolo mi v podstate jedno, či na jednom zo seminárov alebo na jednej z hier. V nejakom komentári som čítal, že ide o jednu z najslabších hier a vnímal som to, ako jeden z najslabších komentárov. ()
Někomu nemusí zcela sednout ta 2-hra. Ale já se velice bavil u obou 2 (ikdyž u té 2. víc ;-)). Weigel zde hrál prostě prim a ostatní mu pouze zdatně sekundovali (ale jó, je to tak). Znovu kopa super hlášek; snad nejvíc jsem se pobavil u toho uhlobarona...Ale úžasný konec ve formě dovětku smrtky (sedí mi zde lépe Svěrák) člověka až trochu zamrazí...5*, ostatně jak jinak. ()
1. Seminár o výprave cimrmanológov dvomi autami do posledného známeho miesta života Járy Cimrmana, do malej dedinky v Jizerských horách - Liptákov. Objav dvoch hier, reštaurátorské práce v miestnej reštaurácii, objav záznamov o Cimrmanovi v miestnej kronike. 2. Hra - Posel světla - sci-fi o harmonickej spoločnosti a snahe mladého advokáta v dome rodičov vybudovať modernú továreň na svetelné baterky z novej chemickej látky - trinitrotoluenu. 3. Hra - Vizionář - hra se smrtí, rozhorúčená pec ukazuje svoje výjavy - uhlobarónovi majú pômocť rozhodnúť sa medzi dvomi uchádzačmi o ruku dcéry (Kolben, Daňek), vizionár sa lúči so životom, so synom, ktorému odkazuje grunt, smrtka trpezlivo čaká. ()
Galerie (11)
Photo © Česká televize / Divadlo Járy Cimrmana
![Posel z Liptákova - Z filmu - Jaroslav Weigel, Miloň Čepelka, Ladislav Smoljak, Marek Šimon](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/217/217282_ee68d0.jpg)
Zajímavosti (21)
- Když Hlavsa (Jaroslav Weigel) věští budoucnost, řekne uhlobaronovi: „Petr něco červenýho Bezruč“. Před revolucí se říkalo pouze „Petr Bezruč“. Jde to vidět například ve filmu Nejistá sezóna (1987). (mnaucz)
- Když Smrtka prohlásí, že jeho poslední bude „nějakej Ferdinand, Sarajevo“, myslí tím atentát na Františka Ferdinanda d'Este, který se odehrál právě v Sarajevu, a byl příčinnou První světové války. Jeho následující slova: „Pak přijde novej, mladej, ten se nezakecá,“ pak odkazují právě na tuto událost. (Folky)
- Ve hře „Vizionář“ jsou zmíněni pánové Emil Kolben a Čeněk Daněk jako nápadníci uhlobaronovy dcery. Hlavsa o každém mluví jako o továrnících, jejichž podniky vyrábí různé stroje a lokomotivy a jsou navzájem kamarádi. To ale ve skutečnosti nebyla pravda. Oba pánové, byť to časově možné bylo, se nikdy navzájem nepotkali. Ke spojení podniků Kolbena a Daňka došlo až během 1. republiky, dávno po Daňkově smrti. (Foxhound#1)
Reklama