Režie:
Ladislav SmoljakObsahy(1)
V úvodním semináři se seznámíme s Cimrmanovou pedagogickou šesterkou. Dozvíme se například, co je to pomněnka a nezapomněnka, co znamená trestání učitele učitelem nebo jak vypadalo mimoslovní dorozumívání, které Cimrman zavedl při výuce. Názorně je při recitaci poezie převedena i „zásada oživlého dřeva“ a nechybí praktické ověření fyzikálních zásad – kupříkladu, že světlo je rychlejší zvuku. Cimrman zabrousil i do filozofie, když popsal teorii poznání: vycházíme-li totiž z jeho premisy, že „omyl je přesný“, pak na konci procesu je „poznání, že nevíme sice nic, ale zase to víme správně“. Divadelní hra Vyšetřování ztráty třídní knihy, která následuje, začíná nabádáním pana učitele, „přihlašte se“, neboť „chlapci, my tu třídní knihu hledáme již sedmý rok!“ a k tomuto konstatování není co dodat ani po příchodu ředitele či školního inspektora. Bavte se tedy s námi při sledování Cimrmanovy zábavné sondy do rakouskouherského školství… (Česká televize)
(více)Recenze (282)
Prostě škoda slov, perfektní v každém směru. ()
Pokud jde o Cimrmanovské semináře obecně, jsem jimi, snad s výjimkou Posla z Liptákova, poněkud znuděný. Zde chválím teorii pravdy a omylu plus způsob lekání žactva, zbytek spíš průměr. Pokud jde o hru, pak, ačkoliv oceňuji onu nadčasovou satyru resortu školství, na rozdíl od většiny hodnotitelů si mě tento opus získal zcela jinou okolností, a sice komediálním mistrovstvím Miloně Čepelky. Díky němu je Třídní kniha mezi ostatními cimrmanovskými hrami naprosto ojedinělými počinem. To, co tam na závěr předvede je naprosto nečekaná bizarní úchylárna, která nemá obdoby ani v rámci tohoto ujetého divadelního spolku. Pokud jde o mimiku, je Čepelka v rámci souboru jednoznačná jednička. 70% ()
Pro mě bohužel asi nejslabší Cimrmanovské dílko, zakončované expresionistickým živým obrazem. Když ale řeknu nejslabší pořád je to 85% a zaslouží si naši pozornost. ()
"...učí se dobře do nemohu říct......tady je to samí debil, blbeček, debil, blbeček...." Originalita sa skrátka nedá odoprieť....I keď by Cimrmani prišli s akoukoľvek somarinou vždy to bude geniálne. ()
"Vy chcete naštvat taky páprďu, že jo? Však já vím, komu říkáte páprďa. My mu tak také říkáme. -třídní učitel- ()
Z audio verze jsem byla naprosto nadšená a fakt jsem byla smíchy v křeči. DVD už mě trošku zklamalo, ale vůbec to neubírá na hodnocení, protože dát Vyšetřování ztráty třídní knihy jen pouhé 4*, to bych si v životě neodpustila. Už jen proto, že sama se možná budu řadit mezi pedagogy a "profesionalita" třídního učitele a pana ředitele mě prostě dostaly do kolen. "Vždyť je to tady samý debil, blbeček, debil, blbeček. Jen poslední lavice je výjimka tam sedí 2 blbečci vedle sebe." Jednoduše geniální. ---> vždy, když přijde někdo u nás do sborovny se slovy "Neviděli jste třídní knihu osmáků?", mám na jazyku větu "Ale vždyť my ji, chlapci, hledáme již sedmým rokem.":-) ()
Po fenomenálním Záskoku je toto můj druhý nejoblíbenější Cimrman. Vyšetřování skvěle ukazuje, že učitelé jsou nakonec taky jenom lidi a jako takoví, mají spoustu chyb... "Jen si nemyslete. Já vím komu říkáte Páprďa. My mu tak taky řikáme." ()
Málokterá přednáška byla tak vtipná. Nechápu ale, jak to, že žáci nevstávali. ()
Ať seminář či hra samotná...obojí je naprosto geniálně vtipné. "Po obědě si nedám viržínko. Vidíte, máte co jste chtěli" ()
Seminář a první 1/3 hry byla velmi povedená, takže za 5*. Pak druhá třetina, ve které přišel na scénu inspektor, tak to kleslo, navzdory náznaku zdvojování a výměny postav (náznaku ve srovnání s Dejvickou Černou dírou), na 4*. Zbytek hry šel úplně do pryč a ani třídnice se nenašla (slabé 3). Ovšem celkově to bylo originální a dobře zahrané. Kdybych konec měl přirovnat k něčemu, tak k Povídkám Malostranským, které některé byli velmi dobré, ale při psaní si Neruda nevěděl u některých rady se zakončením. ()
"Tak učí se dobře, to nemohu říct", "Tak tady už ale přestává všechna..žerty stranou", "Je to takový ošklivý a zlý nepěkná věc", "Víte, jak mi říkali? Strašný Láďa!", "Vy jste tupá, odporná, deprivovaná hovada!", "Vždyť je to tady samý debil nebo blbeček!", "Tak trošku jsem si zapřeháněl", "Akorát támhle vzadu, to je jediná výjimka, sedí dva blbečci vedle sebe", "No tak chlapci, kdo si uleví??"...................... moje hodnocení = 10 z 10. ()
Debil, blbeček, debil, blbeček, debil, blbeče - akorát tamhle vzadu, to je snad jediná výjimka, sedí dva blbečci vedle sebe! ()
tento díl jse mi líbí asi nejvíc z celé série Cimrmanů ()
Prednáška - výborná 70%, Hra : Len priemer, dá sa zasmiať, ale videl som od nich omnoho lepšie, hlavne živšie dielka 45% Spolu : 65%. ()
Cimrmany mám ráda. Nicméně hodnotím "jen" čtyřmi hvězdami, protože mi vyšetřování snad až příliš připomínalo absurdní drama. A tomu jsem nějak nepřišla na chuť. (I přesto se ale těším, že se na záznam podívám znovu a vypíšu si paměti-hodné hlášky, které nestárnou!) ()
Seminář, ač zábavný, zdál se mi tentokrát spíše než inteligentní, blíže situačnímu humoru. Jako kdyby si předešlý Akt pro rok 1967, kdy obě tyto první cimrmanovské hry vznikly, utrhl téměř všechno pro sebe. Jedinou vyjímkou je Smoljakova část o filozofii. "The ping pong with the words." (...) "Podle Cimrmana je na konci poznávacího procesu omyl zcela vyvrácen. A my nevíme nic." Ačkoliv se cimr-filozofii smějeme a víme, jak je DJC koncipováno a z čeho si dělá legraci, svým způsobem k nám Ladislav Smoljak v těchto částech možná mluví vážně. Během jeho výkladu Bohlen vs Cimrman: "... abychom na konci stanuli před tváří všehomíra s hlavou jasnou a prázdnou." To je prakticky buddhismus, velmi inteligentní způsob, jak nazírat na Svět. "V procesu poznání se blížíme k místu, kde věc není. Nedostáváme se k jádru věci, nýbrž šlápneme do prázdna. Takže na konci poznávacího procesu sice nevíme nic, ale zato to víme správně." To mi zase trochu nepřímo připomnělo tou inverzí Slavoje Žižka, který má v oblibě (a to rád používám) metodu třetí pilulky pro Nea v Matrixu. Chodíme doleva nebo doprava. Ale co třetí možnost? Co když je špatně celá cesta a ne jen naše možnosti, které z ní vyplívají a které zvolíme? "Ale teď už se opravdu žerty stranou. Už mě to na mou duši žádná legrace." Vedle Frištenského je role ředitele nejtrefnější rolí Ladislava Smoljaka, evidentně v tom chodil. A ta psí hierarchie ve školním systému, nebo obecně v jakékoliv formě systému, je taky pravdivá a úsměvná. Ale ve výsledku je to jedna ze slabších a nudnějších her. Bez Smoljaka prakticky o ničem. ____ 74% (1967) ()
Pro mě jedna ze slabších her Cimrmanů. Až absurdní divadlo Cimrmanům nesvědčí, hra je sice opět naplněna nezapomenutelnými hláškami, ale někdy od poloviny se docela vleče a dokonce dokáže na chvíli nudit (trošku), což je úplně nová zkušenost. Na druhou stranu seminář se mi vcelku líbil a patří k těm lepším. Proto i celkové hodnocení zůstává nadprůměrné a jsou to poctivé tři hvězdy. ()
Suverénně nejlepší Cimrman. Viděno tak 10x a skoro pokaždý mě tam nějaká sofistikovaná narážka překvapí. Skvělost a velká sranda. ()
Seminář + hra = 100% kvality ()
Konkrétně u hry je nejlepší začátek, pdole mě pak tempo postupně spomaluje, ale nikdy se nezastaví.. K referátům není co dodat, ty jsou rpostě vyšperkované.. ()
Reklama