Režie:
Magnus von HornKamera:
Michał DymekHrají:
Victoria Carmen Sonne, Trine Dyrholm, Besir Zeciri, Joachim Fjelstrup, Tessa Hoder, Søren Sætter-Lassen, Thomas Kirk, Anna Tulestedt, Ari Alexander (více)Obsahy(1)
Kodaň, těsně po první světové válce. Mladá Karolina pracuje jako švadlena v továrně. Její manžel je pohřešovaný, ale pro ni už dávno mrtvý. Krátkou naději na nové manželství zhatí matka nastávajícího ženicha, s poukazem na Karolinin dělnický původ. Žena tak zůstává sama a těhotná. V této tísnivé situaci se setkává s Dagmar, majitelkou cukrárny a překupnicí dětí. Mezi ženami vzniká zvláštní vztah… Dívka s jehlicí je sociální drama v kulisách expresionistického hororu. Magnus von Horn zpřítomňuje hrůzy poválečné Evropy, jejichž ozvěny můžeme vnímat i v současné době. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (21)
Tak vycizelovaný černobílý vizuál, zdařilé silně expresionistické scény a prvky (ty úvodní halucinace! nebo nezvyklá tajemná maska! a cirkusáci!), tak zajímavý námět... tak silný rozjezd, tak úderná šokující pointa a skvělé vyvrcholení u soudu. Jenže během sledování jsem časem začal mít pocit, že se občas dívám skrze studenou skleněnou zeď a do emocí až na pár intentizních scén a zmíněný závěr ne a ne plně proniknout. Jelikož současnou horrorovou scénu na jedné straně až příliš přeplňuje spousta primitivního škváru nejhrubšího zrna, oceňuji téměř každý pokus využít horrorový námět či horrorovou stylizaci v úplně jiném typu tvorby včetně skutečně inteligentních i obsahově hlubších počinů. Tvůrcům Dívky s jehlicí se takový film vzhledem na silný příběh i propracovanou formální stránkou povedl, zároveň však neměl daleko až k úplnému protikladu k zmíněné tvorbě, v podobě dalšího pomalého festivalového dramatu současnosti z řady, k němuž se již v budoucnosti patrně nevrátím. Nerad by však odradil další případné diváky, jimž může zvolený artový styl naopak plně sednout. [60%] [Art Film Fest 2024, Košice] ()
Příběh o postupně eskalujících útrapách chudé evropské těhotné dívky krátce po konci první světové války začíná jako sociální drama z prostředí dělnic, postupně se ale propracuje do mnohem temnějších poloh expresionistického hororu, čemuž odpovídá i krásná černobílá kamera a práce se svícením a kontrastem. Skutečnou událostí inspirovaný děj svou naturalističností místy hraničí s exploatací, drsnější scény s šokujícími pointami jsou ale naštěstí nasnímané decentně a neexplicitně. Herecký výkon představitelky hlavní role je velmi sugestivní, dobová atmosféra je správně ponurá a prostředí špinavé a smrduté. Velkou devizou je pak i to, že nikdy není dopředu zřejmé, kam se bude vyprávění ubírat nadále, přičemž hned několikrát se vydá opravdu pozoruhodným směrem. ()
Muž ve válce. Osamělá žena. Románek. Těhotenství. Znetvoření. Zrada. Nechtěné dítě. A ještě mnohem více se vejde do tohoto syrového a místy až velmi naturalistického do černobílého odstínu stylizovaného filmu z dánské Kodaně po 1. světové válce. Nečekal jsem mnoho, vlastně jsem si film vybral proto, že mi z festivalové nabídky v tom konkrétním čase přišel jako nejmenší blbost. Ale ono mě to opravdu chytlo, že jsem chvílemi snad zapomínal dýchat, v některých scénách mi bylo dokonce fyzicky i psychicky špatně a nechtěl jsem se ani na to plátno dívat. Strhující, emocionální zážitek se skvělými hereckými výkony i celkovou bezútěšnou atmosférou a hrdiny, které divák snad ani nemůže mít rád. Jeden z nejsilnějších filmů, co jsem kdy viděl! [30. Art Film Fest Košice] ()
Výsostne expresionistická, alegorická nočná mora, miestami až nekompromisne štylizovaná vo svojej brutalite a naturalistickej krutosti. Čiastočne odôvodnená dobovým kontextom Kodane po 1. svetovej vojne, v ktorej je hlavná hrdinka vyňatá na spoločenskú perifériu spolu s ďalšími ženami "opustenými spoločnosťou," navyše čeliace ďalšej životnej skúške: materstvu. Morálna špinavosť dievčaťa s ihlou je iba následkom mizérie, ktorej je hlavná hrdinka vystavená. Jej jazvy a duševné traumy (vo filme znázornené najmä cez jeho manžela, ktorého vojna znetvorila na nepoznanie) sú mozaikou zablátenej robotníckej triedy spamätávajúcej sa z následkov prvej svetovej vojny. Najvýraznejší štylizovaný vizuálny "gore" tohtoročného Cannes. “The world is a horrible place, but we need to believe it is not so.” [Cannes Film Festival 2024] ()
Hodně temné drama inspirované skutečnou událostí, o kterém je nejlepší si předem nic nečíst. Protože i když je protagonistce Karoline nejhůř jak může, přijdou další nečekané rány. Z působivé výpravy cítit špínu a beznaděj doby, místy nadchne až expresionistickými kompozicemi, kterých význam symbolicky dotváří Karolinin válkou znetvořený manžel. Spousta detailů, u kterých se pozastavíme, jak a v jakém diskomfortu lidé žili ne zas tak dávno (před sto lety). Vic Carmen Sonne v hlavní roli vede film brilantním tichým projevem, který později na menším prostoru ale stejně intenzivně zatemňuje (doslova) veteránka Trine Dyrholm. Herecká mimika zde hraje prim. Divačky budou mateřinské momenty v příběhu prožívat ještě silněji, v sálu bylo slyšet mnoho sikání a vidět zakrývání si očí. [Cannes FF] ()
Reklama