Režie:
Rudolf VodrážkaÚčinkují:
Marek Eben (moderátor), Jiří Bartoška, Ivan Trojan, Clive Owen, Geoffrey Rush, Eliška Křenková, Mark CousinsObsahy(1)
Slavnostní zakončení 58. ročníku Mezinárodního filmového festivalu Karlovy Vary letos proběhne 6. července. Večerem provede již neodmyslitelný moderátor této události, Marek Eben. Stejně tak jsou stálicí tohoto prestižního filmového festivalu i bratři Šimon a Michal Cabanovi, kteří se opět postarají o scénografii a pódiovou režii slavnostního zakončení. Cenu prezidenta MFF Karlovy Vary za mimořádný přínos české kinematografii převezme Ivan Trojan, který patří k nejobsazovanějším českým filmovým, televizním a divadelním hercům posledního čtvrtstoletí. Festival představí každoročně na 200 filmů z celého světa a pravidelně se na něm objevují slavní a významní filmoví tvůrci. MFF Karlovy Vary je největší filmový festival v České republice a nejprestižnější filmový festival ve střední a východní Evropě. (Česká televize)
(více)Recenze (4)
Průměrný ceremoniál, kdy se první ceny začaly předávat až po půlhodině. Někteří ocenění tvůrci měli přehnaně dlouhé proslovy, někteří ale dokázali pobavit i dojmout (skvělý Trojan). Zarazilo mě, jak dlouho museli porotci stát na pódiu, než se předaly všechny ceny (a všichni laureáti se vypovídali). ()
Ještě jednou se diváctvo sešlo v karlovarském hotelu Thermal, aby bylo svědkem toho, jak si Jiří Bartoška znovu vychutnává ocenění za třicet let, které přehlídce zasvětil, jak se dojímá Ivan Trojan, který dostal cenu za mimořádný přínos české kinematografii, jak důstojně může a má vypadat In memoriam, i jak to dopadne, když někteří ocenění hovoří podstatně déle, než by měly. Tak či onak se letos sešla nejsilnější sestava českých novinek za poslední období, budily respekt, snad to pomůže „všem“. ()
Ceremoniál už léta zaběhlý ve stejném scénáři. Nápaditý úvod po stránce hudební a vizuální, Marek Eben s vtípky, které nemusí zahraniční hosté pochopit, a pak udílení cen. Dříve se ceny udílely spolu s krátkými ukázkami oceněných filmů, což bylo mnohem působivější. Letošní ceremoniál chvílemi nudil, protože děkovné řeči byly zdlouhavé a nezajímavé, takže předávající členové poroty stáli na pódiu hodně dlouho a asi se necítili komfortně. Ani hosté v sále se nebavili, kamera ty strnulé obličeje zabírala zbytečně často. Při výčtu umělců, kteří za poslední rok zemřeli, zůstával sál dost netečný. Potěšily mě medailonky sestříhané z filmů Trojana a Owena. Zvláště Trojan druhou polovinu ceremoniálu vtipně zpestřil. Ten sál mám ráda, při návštěvě festivalu se snažím kupovat lístky právě tam, protože tam zažívám úžasnou atmosféru. Při zakončení festivalu se tam ale sejdou lidé různě motivovaní a ta energie, to divácké očekávání a sounáležitost, které si užívám, tak to při ceremoniálu vůbec nevidím. Mám festík ráda, na závěrečný večer se vždy dívám, tak by bylo nefér hodnotit ho méně než třemi hvězdičkami, i když by si to možná letos zasloužil. ()
Bylo mi líto poroty, hlavně třiasedmdesátiletého Geoffreye Rushe. Stála tam na pódiu jak 3 teda 5 králů a vypadalo to blbě, o nepohodlí nemluvě. Chtěla bych se někdy při sledovaní slavnostního zakončení a předávaní cen MFF KV necítit trapně ()