Režie:
Valerij TodorovskijScénář:
Gennadij OstrovskijKamera:
Serhij MichalčukHudba:
Alexej AjgiHrají:
Oleg Jankovskij, Sergej Garmaš, Andrej Smirnov, Věra Voronkova, Valerij Prochorov, Viktorija Maslova, Olga Nefjodova, Vladimir Jumatov, Zinaida Pasjutina (více)Obsahy(1)
Náhodně nalezený manželčin dopis donutí zdrceného vdovce přehodnotit celý dosavadní život. Vysokoškolský pedagog Dimitrij (Oleg Jankovskij) je zdrcený náhlou smrtí své krásné ženy - tím víc, že nedlouho po její smrti náhodou objeví dopis nadepsaný ženiným rukopisem "Můj milý", který však není adresován jemu. Vědomí, že žena udržovala s kýmsi dlouholetý vztah, změní intelektuála v primitivního žárlivce. Rozhodne se svého soka vyhledat a vypátrat tak tajemnou minulost milované bytosti. Po setkání se ženiným milencem Ivanem (Sergej Garmaš) na něj neustále útočí ve snaze pochopit motiv manželčiny nevěry. Vztah dvou smutných soků v lásce osciluje mezi nenávistí, zvláštním spojenectvím a společným zbožňováním záhadné bytosti, která tak náhle odešla z jejich životů. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (28)
Zaujímavý film, ktorý je krutou cestou do duše chlapa, ktorý zistil, že prišiel skoro o všetko a ktorý bojoval o svojho syna. Film založený na výborných hereckých výkonoch , hlavne Oleg Jankovskij bol fantastický... Hodnotím 80%. ()
Syrové uvěřitelné drama, které mi moc připomenulo balkánské filmy 90. let - zamračený hrdina 10 minut někam jde, pak se s někým ostře pohádá (titulky lítají jeden přes druhý) a pak se zase vydýcháte. Skvěle obsazeno a v rámci možností velmi efektně vykreslené ruské figury. ()
Vcelku zajímavé téma, zjišťování avantýr své ženy po její smrti. Nicméně mi přišlo, že to je trochu natahované, že věcy by se řešily mnohem rychleji a možná agresivněji. Tramvaje jsou tam ale perfektní. Za podívání to stojí. ()
Opět to nebylo na pět hvězdiček, i když to byl film velmi dobrý, určitě chvalitebný. Ruská kinematografie má v současnosti řadu snímku, v nichž předčí produkci klasických západních zemí, a tohle byla ukázka jednoho z nich. Bylo to drama, taky trochu hořké komedie, na téma manželské nevěry, jejíž příběh se začíná rozmotávat po náhlé smrti hlavní protagonistky Jeleny, která byla po celé manželství nevěrná svému manželovi, vysokoškolskému učiteli, s bývalým tankistou. Jako bych tušil, že muži, kteří se setkají, se postupně sblíží, když ale nakonec skutečný manžel pochopí, že ani jeho syn není jeho syn, vše se zhroutí; přesto mi nikdo nemůže vysvětlit pořádně jeho smrt v tramvaji. Měla být jistě symbolická, ale proč k ní došlo? Otrava alkoholem? Ale rozhodně jsem se nenudil, bylo toho hodně k přemýšlení. ()
Ne že by filmy Milenec a Úterý po Vánocích měly něco společného, ale tak nějak mi podobné připadají. Celkem komorní, s příběhem nekomplikovaným, o nevěře, s úžasnými herci, kteří dokáží předat tu největší komplikovanost - složitost lidského nitra. O vztazích je v podstatě každé příběhové, filmové či literární dílo, ale lze se na ně dívat hollywoodsky přitažlivě ploše, nebo o to upřímněji a nelíbivě. Nikdy totiž nejde jenom o onu nevěru, ale taky o to všechno kolem, co člověka nutí k nějakému pofidernímu úniku nebo přetvářce. Kdyby se člověk dokázal podívat sám na sebe a skutečně si přiznat pravdu, možná by si leckdy spoustu problémů ušetřil. A nejen v lásce. ()
Tieto ruské filmy, to je ako predohra k samovražde. Depka na mňa spadla riadna, napriek tomu som to rada dopozerala. Netradičný a originálny pohľad na milostný trojuholník. Široká je ruská duša... ()
Suhlasim s nazorom jedneho komentu, ze tieto ruske filmy, su ako predohra ku samovrazde. :) ()
Keď dvaja muži milujú jednu ženu, jeden o druhom nevedia a zistia to až po ženinej smrti... a ešte sú Rusi. ()
Reklama