Režie:
Aleš V. HoralScénář:
Lucie KonášováKamera:
Petr ČepickýHudba:
Daniel FikejzHrají:
Vilma Cibulková, Ivana Andrlová, Jiří Kuldan, Petr Nárožný, Jan Přeučil, Daniel Rous, Daniela Krhutová, Zuzana Stivínová, David Suchařípa, Václav Kotva (více)Obsahy(1)
Souboj zdánlivě čirého zla v osobě Čarodějnice s králem, na první pohled dokonalým panovníkem mocné říše, je osou podivuhodného pohádkového příběhu o lásce a spalující touze. Dokáže král ve svém srdci vzkřísit jiskry nesobecké lásky alespoň k vlastnímu synovi, anebo se rozhodne zmařit princův vztah ke krásné švadlence, dívce zrozené z kouzelného plátku růže...? (oficiální text distributora)
(více)Recenze (31)
Pohádka je skutečně bolestnou ztrátou času a co je horší, oplývá přitom docela silným hereckým obsazením. Přitom hned zpočátku diváka nabudí hlas vypravěče Lukavského, který se k pohádkám - respektive hlavně jeho hlas, vyloženě hodí. Zvláštní je také vidět Petra Nárožného v pohádce ve vážné roli. Ani zlé, ani komediální, ale jen a pouze vážné. Pak následuje zoufalé nic, které je vyplněno nepovedenými úklady čarodějnice a krále a ještě předtím až groteskním skákáním přes postel plnou lístků růží. Slabý je i úplná závěr. O to nepochopitelnější je záměr tvůrců narvat pohádku do dvou dílů. Být z toho jeden díl, možná by se jednalo o alespoň trochu dramatické dílo. Takhle jde především o mnoho minut nudy a dramatický konec. ()
Exaltovaný smích, tím film začíná a pokračuje, po většinou se neodehraje nic, co by působilo dobře. Jsem k pohádkám shovívavá, jejich smysl vidím v tom, že pomáhají uniknout, zasnít se a zapomenout na starosti, že nabízejí něco milého, hřejivého a s dobrým koncem. Zde se však někdo shlédl v postavě pyšného krále a excentrické čarodějnice, většinu prostoru věnoval jim. Jejich zlé úmysly jsou nepochopitelně hloupě naplňovány, to už si kladete jen jeden dotaz, ne jak to dopadne, ale kdo tohle psal. Vždyť od herců nezazní věta, která by za něco stála, shrnout veškerou moudrost do tří vět osvědčeného vypravěče s charismatickým hlasem je chabý pokus. Na první pohled to dobře vypadá, pod maskami a kostýmy jen houšť. Možná ani to ne. ()
Pohádka byla točena dle předlohy španelské lidové pohádky. Co musím ocenit, je snaha tvůrců zasadit pohádku do Španělska sedmnáctého století ať u jde o kostýmy nebo o pravda někdy úděsné studiové prostředí. Bohužel hodba, rádobytriky z pécéčka, herecké výkony místy na úrovni ochotníků pohádku strhávají dolů a dělaji jí složitě koukatelnou i pro děti. (Ověřeno na potomstvu). * * ()
Shoduji se s těmi, kdo toto dílko pokládají za lepší z polistopadových pohádek. Lepší neznamená automaticky dobré. S tím se pohádka pere po celé dva díly svého trvání se zdarem, který je minimálně problematický. A problematická a rozporná je ve své barokizující topornosti i pohádka sama. V některých místech dokáže i zaujmout, v jiných si naopak vynucuje spíše nepochopení a příslušně tvrdý spánek. Škoda výpravnosti, hereckého obsazení a nakonec i dvou hodin věnovaného času. Nedovařené, byť by bylo servírováno na zlatě, chutná - jak jinak - nedovařeně. Lepší zkrátka v tomto případě balancuje na hraně únosného a slušného. Někdy nedost slušně. ()
Nejsem si jista, zda je tato pohádka v Nové nůši pohádek, nebo je v jiné pohádkové sbírce. Je to již drahně let, co jsem to četla naposledy, přesto některé rozdíly filmu i polozapomenuté předlohy tlučou do očí. Třeba samotné početí Marie, které v knížce sice je z plátku růže, ale ten její máti spolkla ještě v letu, dřív, než dopadl na zem. Tedy, král z toho nevycházel jako až takový pazdrát nehorázný. Myslím, že děti musí být zmatené tím, jak je to pojato v křesťanském duchu, zkamenělé slzy lotra po Ježíšově pravici, křížů víc než na Via Appia, zdůrazňování panenství Marie (samo o sobě jméno panenské), holubice a do toho se tam motá čarodějnice, která touží po spasení. Při tom, kolik prostoru má pitvoření šaška, je vyloženě škoda, že o tom, co trápí čarodějnici a kde se v králi vzala ta čistokrevná zloba, se nedovíme ani půl slova. Nemluvě o tom, že tady evidentně král páchá zlo pro zlo, což je pro mě vždycky nepochopitelné, čarodějnice jen jde za svým a není při tom ohleduplná. Není ale ani zdaleka tak bezohledná, jak by být mohla. Nedomyšlené je i to, že král se chtěl nechtěné nevěsty - švadlenky zbavit, nechal ji zatknout a za pár let z ní je dvorní švadlena. Alžběta, jako další zlo pro zlo, je v ději zbytečná, klidně by to mohla být jen "princezna co zítra přijede" a vůbec nic by se nestalo. Závěr je už potom jenom čistokrevná vražda logiky pro drama. Ke skoku přes ďábelskou propast nikoho nic nenutilo. Dalo se to v klidu a pohodlí obejít. Takovéhle záseky v mých očích vždycky z postav udělají nemyslící pitomce a takovým se dá fandit jen těžko. ()
Galerie (3)
Zajímavosti (3)
- Řádění Zvíkovského raráška ani zdaleka neskončilo. V roce 1994 potrestal filmaře, kteří zde natáčeli pohádku Marie Rúžička. Herec David Suchařípa, který hrál v pohádce šaška, na tuto událost vzpomíná takto: „Kastelán nás nabádal, abychom v jedné místnosti radši netočili. Štábu to ale přišlo nesmyslné, a na jeho radu nedbal. V korunní síni najednou monitor úplně zčervenal seshora, jako by někdo rozléval červenou barvu, a zničil se. Totéž se stalo s druhým i třetím monitorem, který museli přivézt z Prahy.“ Pověst ale také vypráví, že kdo se odváží v korunní síni přespat, toho do roka stihne smrt. Není známo, zda právě tohoto prohřešku se dopustil režisér pohádky Aleš V. Horal a představitel prince Daniela Jiří Kuldan. Oba však byli skutečně do roka mrtví. Režisér zemřel za nevyjasněných okolností a herec spáchal sebevraždu. Se štěstím vyvázl další herec, Václav Kotva, kterého při natáčení píchla vosa a v nemocnici ho zachránili na poslední chvíli. (Lenka.Sniego)
- Pohádka se natáčela na jihočeském hradě Zvíkov. (SimpanzJi)
- V pohádce se mihne i 4letá dcera Ivany Andrlové. (M.B)
Reklama