Režie:
Milan CieslarScénář:
Vladimír KörnerKamera:
Jiří MacháněHrají:
Vilma Cibulková, Martin Huba, Ester Geislerová, Igor Bareš, Václav Jiráček, Vladimír Dlouhý, Ondřej Vetchý, Jiří Lábus, Simona Stašová, Emma Černá (více)Obsahy(1)
Výpravná historická podívaná, která se podobně jako Želary odehrává během 2. světové války, vypráví dramatický příběh matky a posléze její dcery. Krev zmizelého začíná po vypuknutí 2. světové války milostným pří-během baltského šlechtice Arna von Lieven (Václav Jiráček) a Češky Helgy (Vilma Cibulková). Arno utíká před sovětskou hrozbou do finské války. V jednom z bojů je raněn a převezen do německého lazaretu, kde mu Helga zachrání život. Prožívají vášnivou lásku, ale Arno je povolán zpět do válečné hrůzy Z krátkého vztahu se Helze narodí dcera Dorli (Ester Geislerová). Právě dítě se pro Helgu stává jediným smyslem života. Musí svou dceru ochránit a pokusit se přežít navzdory všem útrapám složité doby... Děj Krve zmizelého je rozvržen do čtyř ročních dob, které jsou pozadím pro strhující dramatický příběh, odehrávající se v divoké přírodě moravských hor, ale také v exotickém belgickém Kongu. Režisér Milan Cieslar barvitě a citlivě vypraví příběh žen ve vyhrocené historické situaci. Svým způsobem navazuje na svůj předcházející film Pramen života (2000), ke kterému také napsal scénář Vladimír Körner a který byl s úspěchem uveden na Berlinale 2000 a získal hlavní ceny na mezinárodních filmových festivalech Troja, Laon, Gottbus, Rimouski, Chemnitz. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (126)
Vynikající film, který podle mě sice zpracovává trochu víc témat, než bylo záhodno (a ke konci už jsou události spíše naznačené, než odvyprávěné), ale určitě patří k tomu nejzajímavějšímu, co se u nás v poslední době objevilo. Tandem Cieslar – Körner je vyzkoušené a dobře fungující spojení, a protože vyjmenovávat někoho z téhle silné herecké sestavy mi přijde skoro zbytečné, zmíním se jen, že takovouhle čistokrevnou svini, jakou předvádí Igor Bareš, už jsem dlouho neviděl. ()
Další promarněný potenciál, trochu mi to připomíná televizní sérii "I ve smrti sami". Připadá mi, jako by film snad nikdo nerežíroval, jakoby jen obraz míjel obraz a to bez nějakých mostů nebo vysvětlení, jak dopadl ten předešlý. Není od věci ukázat krutost války a špatnost lidských charakterů, ale tady se občas hrálo hlavně na vulgaritu a nechutnost, která měla ždímat divákovy smysly. A vůbec, kde že byla ta hlavní pointa? kam se poděla postava Dlouhého? atd.. Film snad jen demonstruje neskutečnou ohavnost lidí, kteří nebyli nacisti, ale ve spáchaném zlu je trumfli levou zadní. ()
Ambiciózní záměr předně trpí jakousi negativní schematičností. Körnerův pesimismus absurdně graduje a špatně a ještě hůř je „úplně všechno“, svět se mění v bažinu utrpení a lidé v přežívající trosky. Toho je určitě příliš. Cieslar se Körnerovu bolestivost snaží na jednu stranu opřít o technicky nedůvěryhodný „drsný realismus“ (slabost má pro mrtvá těla) a na druhou stranu vyvážit jistou deklamativností a romantičností. Nechtěně ale dosahuje absurdního ladění – nedůvěryhodná tragičnost čvachtá v nadbytečné telenovelistické zasněnosti (opravdu výborné jsou především „lyrické“ pasáže s incestním podtextem). I toho je příliš. Výsledek tak je skutečně bolavý – ale dle všeho jinak, než bylo zamýšleno. Netřeba našlapovat po špičkách a pokrytecky chválit nevydařené dílo jen pro autorskou velikost jednoho z tvůrců. Toto není dobrý film. ()
...je to neuvěřitelně silný příběh a já jen lituju toho že zpracování v seriálové podobě mě minulo...zhuštění osudů do dvouhodinové stopáže ubralo ději na srozumitelnosti postavám na věrohodnosti a filmu celkově na prokreslenosti...přesto vysoké hodnocení...skvělé herecké výkony a režie která nezapře svého tvůrce... ()
Film o bolestech válečné a poválečné doby, kterou prožívali tehdejší pamětníci. Kdo neprožil a je příliš mladý, nepochopí. Já také neprožil, i když jsem měl namále, ale pochopit snad není tak těžké, díky právě takovým filmům, jako je tento. Právě v dobách národu kritických se projevují pravé (ne)charaktery lidí, kteří nás obklopují. A vo tom to je. Jsou filmy, kde není třeba hledat nějaký zárodek optimismu, .... jsou filmy, které úmyslně žádný optimismus nenabízí, protože ukazují pravou tvář tehdejší společnosti. Žádný průměr, spíš slušný nadprůměr. ()
Galerie (21)
Zajímavosti (8)
- Jedna ze scén, kdy už je Dorli (Ester Geislerová) dospělá, se odehrává i v bazilice Navštívení Panny Marie v Hejnicích (scéna, kdy přijde vyšetřovatel Dorli zatknout). (TomTre)
- Komíny v Osvětimi ve skutečnosti nebyly kulaté se žebříky, ale hranaté. (xxlucix)
- Malá Dorli (Lucie Šteflová) má kudrnaté vlasy, ale dospělá Dorli (Ester Geislerová) rovné. (ČSFD)
Reklama