Režie:
Věra ChytilováKamera:
Jaroslav KučeraHrají:
Ivana Karbanová, Jitka Cerhová, Marie Češková, Jiřina Myšková, Julius Albert, Oldřich Hora, Jan Klusák, Josef Koníček, Jaromír Vomáčka, Václav Chochola (více)Obsahy(1)
Kudy chodí, tudy provokují. Slavný film režisérky Věry Chytilové o dvou Mariích a o bludném kruhu pseudohodnot a pseudovztahů.
Dvě mladé ženy, Marie I a Marie II, se rozhodnou být zkažené, protože svět kolem nich je také takový. A tak začnou hledat jakoukoliv legraci. Spolu zamotají hlavu několika postarším pánům, které pak nechají zaplatit velkou útratu a nakonec je posadí do vlaku. Okradou toaletářku, zahrávají si se zamilovaným mladíkem… Ale to všechno jim nestačí, protože chtějí být ještě zkaženější. A také si uvědomují, že si jich lidé okolo nevšímají. Jednoho dne se dostanou do luxusního hotelu, kde je v sále připravena opulentní hostina. To je teprve ta pravá příležitost se vyřádit…
Provokativní moralistní groteska Sedmikrásky byla druhým celovečerním filmem Věry Chytilové (po realistickém dvojportrétu O něčem jiném). Film překvapil publikum, kritiku i oficiální kruhy svou silnou stylizací, která ho odlišovala od všech filmů tehdejší produkce. S podobně radikálním pojetím filmové estetiky přišla autorka i ve svém následujícím dile Ovoce stromů rajských jíme (1969). Pak následoval distanc až do roku 1976, kdy se autorce podařilo natočit hořkou komedii Hra o jablko.
(oficiální text distributora)
Recenze (316)
U Sedmikrásek jsem vděčný za dvě věci. Že mají co sdělit, a nejde tak jen o surrealisticko-experimentální nonsens, a že trvají ani ne hodinu a čtvrt, protože o moc víc bych asi nezvládnul a začal se nudit. A jen se stydím, že mě musela k Věře Chytilové dokopat až jistá potetovaná filmová kritička z LA s australským přízvukem a láskou pro vše staré, nezávislé a feministické. Díky, Alicio Malone, jsi moje filmová guru. ()
Film Sedmikrásky se dostal do 100 nejlepších komedií všech dob podle BBC. Hodnotilo 253 kritiků z 52 zemí. BBC se zeptalo 118 žen a 135 mužů. Jen čtyři ze 100 filmů měly za režiséra ženu. zdroj: https://www.irozhlas.cz/kultura/film/zebricek-100-nejlepsich-komedii-podle-bbc-na-seznamu-je-i-cesky-snimek_1708281257_dp ()
nejoriginálnější ženskej film ever...ale klidně to beru jen jako takovou blbost, je to prostě jen hra, někoho baví někoho ne, ale jak je vidět, spousta lidí má k tomuto filmu skoro osobní odpor, jako by je ten film byl urážel...někdo tam píše i něco o snobismu...je toho spousta, co toho dokáže tendle film vzbudit, a je to asi lepší než nevzbudit žádnou reakci... ()
Krásne anarchisticky hravý ranný film Věry Chytilovej. ()
Z hlediska formálního je to film neskutečně zajímavý, kde je možné vidět, jak se dá hrát s obrazem, barvami, spojením obrazu a zvuku, ale z hlediska obsahového je to už někde trochu jinde. Ty dvě holky jsou neskutečně protivné, a myslím, že záměrně, že je strašně těžké si tenhle film užít. I to je asi vizitka zajímavého filmu, ale ten mi v tomhle provedení tak nesedl. ()
Asi jsem potrefená komercí a dávám přednost kouskům poněkud lehce stravitelnějším, ale tohle se opravdu nedá. Co si budeme povídat, paní režisérka vždycky točila takové zvláštní filmy, které rozhodně nemůžou zapřít její rukopis. ()
Takové Teletubbies pro pokročilé. ()
Videoart bez ladu a skladu. Takhle dneska točí už jen Tony Scott. Ale holky jsou příjemné, milé a hlavně zkažené, takže to zas tak nevadí. ()
"Tento film je věnován těm, kteří se rozhořčují pouze nad pošlapaným salátem". Tento dovětek na konci filmu je jasnou definicí stylizované tvorby Věry Chytilové, kterou dala ihned soudruhům najevo, že to s ní rozhodně nebudou mít v budoucnosti lehké. Sedmikrásky jsou druhým celovečerákem Chytilové a zároveň její nejvíce experimentální záležitostí. Osobnost Věry Chytilové je originální a další snímky byly jejím naturelem a sžíravou kritikou socialistické společnosti a morálky pochopitelně nasáklé, což soudruhům v době temna dělalo obrovské problémy a její filmy jí zakazovali. To by ale nebyla Chytilka Chytilkou, aby se o svoje výtvory pořádně neporvala. A tak po celou dobu od svých filmových začátků do roku 1989 se se soudruhy hádala, málem kolikrát i rvala a svou výřečností a křikem je kolikrát udolala, že jí radši filmy nakonec do distribuce pustili. Díky Sedmikráskám si tato vyjímečná režisérka získala velký respekt po celém světě a svými filmy nasbírala mnoho fanoušků, mezi něž patřím i já. Nelze ještě nezmínit výtvarnou spolupráci Ester Krumbachové a obrazové barevné kompozice kameramana Jaroslava Kučery, který v té době byl manželem Věry Chytilové. "Všechno je zkažené, tak budeme zkažené i my!" ()
Ne až takový křupanský filtr, jak jsem si původně myslel. Ono přeci jen ne každý má dobře vyvinuté estetické vnímání, aby mohl tuto absurdní komedii patřičně docenit, ale nevidět v tomto snímku přesah, je slepota. Magie symbolů, přehršel nápadů, experimenty s barevnými filtry, to vše je radost, ale stříhací scéna je vzrušující. Setkání s jedním z našich nejlepších a nejuznávanějších filmů bylo tedy i pro mne velkolepé. Ještě, že mohu být ten tzv. intelektuál. ()
Nova vlna to neni nic pro me... ()
Tak todle mělo bejt asi umění, či co? Odporný, hysterický, zlomyslný, dementní. Možná sem kulturní barbar, ale jdu si radši asi už podesátý pustit Fešáka Huberta. Tam si alespoň nikdo na nic nehraje a je to švanda. ()
Avantgarda anarchistickej adolescencie. Ale hmotnejší scenár (či kratšia stopáž) by potešil. 3,5* ()
Tak tenhle film byl pro mě téměř nekoukatelný. Příšerné hlavní hrdinky, které mi lezly na nervy, chaotický střih a barevné experimenty, šílená režie. Nemíním si hrát na intoše, který ví, o co jde. Nevím, co to mělo být a je mi to jedno, protože je to zhovadilá blbost a vůbec nevím, proč to nehodím do odpadu. ()
Ty vole, takový mrdky fakt nesnáším. ()
Tenhle film pro mě zpočátku znamenal jeden velký otazník. Vnímala jsem jej jako úžasný díky tomu, jak se o něm a o tom, co vyjadřuje, dokáže člověk pohádat, protože každý v něm vidí něco jiného. Uznale jsem kývala nad zpracováním - kamera, režie a hlavně obrazy. Na druhou stranu jsem nedokázala přijít na chuť tak specifickému dílu. Sedmikráskám jsem přesto dala šanci, viděla jsem je od té doby už aspoň třikrát a čím dál tím více jim přicházím na chuť. Jsem schopná se u nich uvolnit, ponořit se do nich, smát se u nich a fandit rebelujícím Mariím, aby to těm hloupoučkým chlapům pořádně nandaly. A taky tam vidím daleko více skrytého, než jsem viděla dosud. ()
Asi už jsem strašně konvenční či co, ale tohle mě nijak neoslovilo. Kladně hodnotim jen zvláštní projev hlavních aktérek a přítomnost mistra Klusáka. Samozřejmě je to originální, experimentální atd. , ale experiment pro experiment já ve filmu nevyhledávám... ()
Tenhle film nemá hlavu ani patu a je příliš dlouhý, ale je svojí úchylností a stylem na rozdíl od příšerností typu Mučedníci lásky lehce zábavný. Ona Chytilová měla vždycky podivný styl, jak servírovat film divákům a pokračovala v tom až do revoluce. ()
Pro mě to nejlepší co paní Chytilová kdy vypotila (pardon,- ještě- Vlčí bouda- byla výborná a Kalamita taky dobrá, a Faunovo velmi pozdní odpoledne....,teda koukám co všechno se u tý Chytilový najde...).Tomuhle já říkám totále femále film a další důkaz že filmy o holkách by měli točit jen ženy , a Chytilová. ()
Nová vlná v podání Chytilové mě prostě zklamala. Asi nejsem dostatečně erudovaný filmový fajnšmekr na to, abych ji ocenil, nebo to naopak naprosto cíleně zaútočilo na mé mužské/racionální/"něco" očekávající ego, což možná právě mělo, ale tak jako tak to (pro mě) filmu nepřidá. Provokující, experimentálně nadčasové, výborně natočené? Asi ano, ale co s tím, když film divákovi vůbec nic nedá, naopak ho jen podráždí. V jistém smyslu taková Melancholia po česku, aneb vím, že mě to mělo "nasrat", ale proč to?! Přes všechny sympatické znaky české nové vlny i dvěma vcelku pěkným, i když příšerně otravným dívčinám, jsem zkrátka nenašel žádný důvod, proč bych si to měl pustit znovu. Tak tedy alespoň za 2*. ()
Reklama