Režie:
Věra ChytilováKamera:
Jaroslav KučeraHrají:
Ivana Karbanová, Jitka Cerhová, Marie Češková, Jiřina Myšková, Julius Albert, Oldřich Hora, Jan Klusák, Josef Koníček, Jaromír Vomáčka, Václav Chochola (více)Obsahy(1)
Kudy chodí, tudy provokují. Slavný film režisérky Věry Chytilové o dvou Mariích a o bludném kruhu pseudohodnot a pseudovztahů.
Dvě mladé ženy, Marie I a Marie II, se rozhodnou být zkažené, protože svět kolem nich je také takový. A tak začnou hledat jakoukoliv legraci. Spolu zamotají hlavu několika postarším pánům, které pak nechají zaplatit velkou útratu a nakonec je posadí do vlaku. Okradou toaletářku, zahrávají si se zamilovaným mladíkem… Ale to všechno jim nestačí, protože chtějí být ještě zkaženější. A také si uvědomují, že si jich lidé okolo nevšímají. Jednoho dne se dostanou do luxusního hotelu, kde je v sále připravena opulentní hostina. To je teprve ta pravá příležitost se vyřádit…
Provokativní moralistní groteska Sedmikrásky byla druhým celovečerním filmem Věry Chytilové (po realistickém dvojportrétu O něčem jiném). Film překvapil publikum, kritiku i oficiální kruhy svou silnou stylizací, která ho odlišovala od všech filmů tehdejší produkce. S podobně radikálním pojetím filmové estetiky přišla autorka i ve svém následujícím dile Ovoce stromů rajských jíme (1969). Pak následoval distanc až do roku 1976, kdy se autorce podařilo natočit hořkou komedii Hra o jablko.
(oficiální text distributora)
Recenze (317)
Za mě ne.. Šílená doprovodná hudba, jestli se to tak dá nazvat. Nesympatické hlavní "hrdinky".. ()
Obrazove neuveritelne hravy film (barevne ladeni, uziavni filtru, kolaze ze zaberu...), ktery je ale velmi nejasny a slozity, ze neni vlastne poznat pointa. Je to varovani pred zevlujici, nudici se mladezi nebo jen hra reziserky, kameraman, hercu a celeho stabu? Mam z toho rozporuplne pocity. Pokud jste to nekdo pochopil, rad prijmu vase vysvetleni. ()
A o tomhle ten film je. Film narozdíl od jiných forem reprodukce může ovlivňovat vaše podvědomí díky různým efektům, symbolům, detailním záběrům, důmyslným střihům. Příběh vám může interpretovat každý, ale přenést ve vás skutečné pocity neumí jen tak někdo. Věra Chytilová takto experimentuje nejen s filmařskými technikami, ale i s lidským povědomím. Ze Sedmikrásek nečiší na sto honů daleko ústřední myšlenka, ale kdo přistoupí na hru se smysly (i nesmysly) dokáže si z tohoto snímku odnést svůj závěr. Rozhodnopádně dílko, které je potřeba vidět. To se nedá jen tak slovy popsat. PS: Nedívejte se na to, pokud máte hlad. Obzvláště závěrečná část filmu by vás mohla pěkně potrápit :) ()
Dívat se na film dnešní optikou není dost dobře možné. Generace, která v 60. letech začala natáčet filmy zbořila všechna schémata, která se za krátkou historii české kinematografie vybudovala. Pořád je to film, kde nechybí narace, jen je mnohem těžší ji sledovat. Tvorba Věry Chytilové je dráždivá, ale rozhodně není ujetá nebo nepochopitelná. Vidět film v době jeho vzniku je sen, který se mi bohužel nesplní. Takže těžko kloudně hodnotit. Což platí i o jiných filmech, které vznikaly právě v době největšího rozkvětu českého (vlastně československého) filmu. Hodnotit tato filmová díla nelze bez alespoň základní znalosti kontextu, ve kterém vznikaly. Přesto mají Sedmikrásky náboj i v dnešní době a mě nějakým způsobem oslovily. Odmítání jiných ale respektuji. ()
Destruktivní groteska s nadčasovým námětem, která po půlce přes hravé dívčí úsilí a přehlídku sortimentu českých obchodů potravinami trochu ztrácí. Silný námět, vrcholná herecká stylizace, Krumbachové dekadentní výtvarné čáry, Kučerova kameramanská laboratoř, Šlitrův šantán a Šustovy expresivní příspěvky. -"Správně?" - "Moc !" - "A vadí ?" Film s nenápadným, dobově obrovským mezinárodním přesahem, platným pro konec 60.let. 3-4* ()
Kdyby malíř vystavil všechny ty plátna kde barvy jen míchal, kde zkoušel své nápady - předtím než se dostal k cíli, tak by jsme ho asi poslali domů s tím, aby zavolal až bude hotový. Film takové výhody nemá. Až Hra o jablko je hotový. ()
No.... :-) ()
Artový film, ve kterém je takřka nemožné jakkoliv sympatizovat s hlavními postavami. Ty pouze kupí nevypočítatelnou anarchii, ztrapňování a zneužívání okolí a různé náhodné nechutnosti. Nikam to nesměřuje a marně bude divák vyhlížet pointu, ale přesto je většina epizod zábavná a nedějové sekvence moc zajímavě komponované. Zřejmě by to mělo status respektivaného díla v každém případě, nicméně soudruzi to chtěli pojistit, tak to pro jistotu zakázali. ()
Je to spíš 3,5 ale klady se musí sčítat. Vynikající kamera, výtvarné vstupy zvané chytilky, originální titulky, hudba. Symbolický nezávislý film rané Chytilové. Kdo by si tenkrát pomyslil, jaké dementnosti vytvoří bez cenzury na stará kolena. Jinak ale dílo, které nudí a těžko říct, co mělo parodovat kromě toho, že holky nebyly svazačky, flákaly se a ve zkaženém světě byly opravdu zkažené. Já osobně bych si vybral zajímavější téma. ()
Punkově energický manifest kolejního nihilismu, na který Chytilka (za vydatného přispění svého tehdejšího manžela, experimentujícího kameramana Kučery, a apoštolky estetiky rozkladu Ester Krumbachové) vyplácala polovinu svého celoživotního tvůrčího potenciálu a kouzelnými formálními hrátkami se jí podařilo dokonale zakamuflovat, že vlastně mělo jít o společenskou kritiku. Rozhodně nejdrzejší film v dějinách české kinematografie, a možná nejen české. ()
trávit čas s lidmi na lsd, když i vy nejste pod jeho vlivem, je prostě o ničem ()
Neskutečný, originální film, originální hlášky, střih, střídaní barev a nevědění, co bude pokračovat. Tak skvěle jsem se dlouho nezasmála. Pro část opačného pohlaví nepochopitelné, což chápu ()
Přeci jen je Ovoce stromů rajských jíme jiný level. ()
Doposud jsem z filmu vždy viděla jen určité fragmenty, toto je poprvé, kdy jsem se odhodlala na celý film. Upřímně - po kouskách je to mnohem snesitelnější. Project 52 Films by Woman. ()
Ten film není až tak anarchistický (i když taky), jako kritický. Je to sekyra o dvou ostřích a je jen na vá, které si vyberete. Je to rána do zubů "mladé" generaci, s níž si ta "středněvěká" přestala rozumět a vyřizuje si účty. Ó, jak paní režiserce rozumím! (Tedy aspoň tady.) ()
Úchvatné... špičková záležitost od Věry Chytilové, která na mě neuvěřitelným způsobem zapůsobila, jakožto i obě hlavní představitelky. (Až jsem chvílema domníval, že si to holky na rovinu rozdají). Vyníkající audiovizuální výtvor, v němž je paní režisékra Chytilová mistryně. Sedmikrásky jsou krásné, hravé, roztomilé a ten skrytý realismus, ten naturalistický klíč se v tom také rozhdoně dá najít, i přes to že to je dílo z části surealistické. Osobně hodnotím užasnými 95% + doporučuji v kombinaci s kvalitním hulením ))) ()
Holky dosáhly nejvyššího stupně, jak správně naložit s realitou. Rozstříhat věci, situace a chování na jednotlivé atomy, vzít jim tak jejich běžný smysl, promíchat je a hrát si nimi, to je můj sen. Bohužel jsem k jeho realizování nenašel odvahu. ()
Asi žádný film mě nikdy neštval (velmi mírně řečeno), jako tohle. Nudé, stupidní, o ničem, s dvěma protagonistkami, které se chovají a vyjadřují na úrovni tříletých dětí. Nepředstavitelně špatné. ()
✨🍰🌸 “Víš, co? Když se všechno kazí... tak budeme zkažené i my!” 🌸🍰✨ ()
Rád bývám překvapen. Ještě radší příjemně. A tenhle kolotoč vizuálních a myšlenkových pochodů mě překvapil velmi příjemně. Prvních dvacet minut jsem jen nevěřícně hleděl, jestli mi něco neuniká, ale pak jsem se uklidnil. Plné hodnocení nedávám jen kvůli tomu, že nějaký vnitřní (mužský :-)) hlas mi říká: "no, to snad ne!". ()
Reklama