Režie:
Milan CieslarKamera:
Marek JíchaHudba:
Jan ČernýHrají:
Monika Hilmerová, Michał Sieczkowski, Johanna Tesařová, Vilma Cibulková, Karel Dobrý, Bronislav Poloczek, Josef Somr, Božidara Turzonovová, Alois Švehlík (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Baladický příběh scenáristy Vladimíra Körnera a režiséra Milana Cieslara o dospívající dívce Grétce ze slezského pohraničí, která se dostala do nacistického programu Lebensborn pro vyšlechtění čisté nordické rasy. Mladičká Grétka Weiserová (M. Hilmerová) je pod záminkou rentgenové prevence proti TBC poslána do lesního sanatoria Isolde. O svém poslání zprvu nemá tušení. Neví, že sítem pro převýchovu prošla přičiněním učitele, který jí chtěl po matčině smrti pomoci k lepšímu životu, a díky osudové náhodě, protože se narodila ve stejný den jako sám druhý muž Třetí říše Himmler. Společně s dalšími „vyvolenými“ dívkami zde prochází nacistickou výchovou, aby posléze zajistily hitlerovskému Německu rasově čisté potomstvo. (Česká televize)
(více)Recenze (133)
Nádherný film o hrozných veciach. Bola som veľmi milo prekvapená spracovaním, aj hereckými výkonmi. Monika Hilmerová je odteraz jedna z mojich najobľúbenejších slovenských herečiek. 80%. ()
V Cieslerově filmu lze nalézt dvě vypravěčské roviny. První z nich je rovina epická. Předkládá divákovi informace o životě ve 40. letech 20. století a projektu Lebensborn. Snímek je situován do soudobých reálií druhé světové války. „S autorem jsme se snažili v detailech a prakticky ve všech scénách o dobově věrné a působivé zobrazení celého systému "zrodu nového pokolení Germánů"." Režisér se pokouší o pravdivé napodobení a vykreslení. prostředí, čímž podtrhuje určitou historickou výpovědní hodnotu svého díla. Zároveň publiku „vypráví" srozumitelný příběh o dvou mladých lidech, jejichž životní cesty spojila válka a kteří se nedobrovolně stali součástí nacistického soukolí. Za druhou lze považovat rovinu lyrickou – symbolickou. Tam kde slova nepostačují, vypráví Cieslar prostřednictvím obrazu a znaků. Celková kompozice vizuální stránky je stylizovaná do ponurých, sterilních, chladných takřka „bezbarev". Převládá šedá, bílá, či modrá, evokující pochmurnou atmosféru druhé světové války a beznadějnou situaci hlavních hrdinů. Velká většina děje se odehrává v zimě, či na podzim, pouze malá část na jaře a v létě, kdy však i zelená barva postrádá sytost a pestrost. Jasnější barvy se objevují ve chvílích, kdy je třeba zdůraznit všudypřítomnost hákového kříže. Nacisté jsou zde symbolizováni ohněm (také symbol pekla)), a červeným odstínem, ostře kontrastujícím s jednolitou šedou krajinou. Červená barva ve filmu však především evokuje krev. Např. ve scéně kdy se mladé dívky metaforicky odevzdávají do rukou vůdce Adolfa Hitlera, se obraz a celkově prostředí zbarvuje do ruda. Dívky pijí z kalicha (svatého grálu) a u toho zaznívá z úst říšských pohlavárů: „Věříme v rasu, nositelku krve, a ve Vůdce, jehož nám seslal Bůh.(...)Toto je krev naší budoucnosti, pijme ji jako z pramene věčného znovuzrození.(...)Věříme v rasu, poselství krve, co vytryskla z posvátné půdy." Scéna působí rituálně, děsivě, téměř až apokalypticky. Ve snímku se objevuje také symbolika křesťanská. Např. voda ve formě pramene, řeky, jezera či moře. Voda má funkci očistnou, čímž se může stát předobrazem křtu, je symbolem nekonečnosti i lidské pomíjivosti, ale zejména je zdrojem veškerého života na zemi. Ve filmu se voda objevuje již na začátku jako pramen (pramen života) s vodním mlýnkem. Greta nese mamince vodu (živou vodu) na osvěžení, ovšem nestihne ji již donést, neboť matka umírá. Greta bezmocně vylévá tekutinu do trávy a ničí mlýnek. Má na vodu vztek, že nestihla její matku zachránit. V závěru filmu se opět objevuje onen pramen se spraveným vodním mlýnkem, jedná se o jakési uzavření kruhu...kruhu života a zároveň zacyklení snímku. Greta sice ztratila matku i všechny milované, ale našla židovské děvčátko, které na počátku války zachránila a sama se stala matkou. Něco starého skončilo, nové začalo. Vyhasl život, aby mohl být započat další. ()
Hodnocení : 5 * a 82 % . Vynikající byli hlavně M. Hilmerová, V. Cibulková a K. Dobrý . ()
Tak je asi fajn, že konečně byl natočen film i o programu na převýchodu dívek. Nejsem si jistý, zda tohle téma z nacistického údobí někdo zpracoval. Monika Hilmerová hrála kvalitně roli naivní dívky Grétky. Je potřeba si uvědomit, že v době bez sociálních sítí a obtížným způsobům informovanosti byly dívky opravdu naivní, ale nemohly za to. Dobře hrála i Vilma Cibulková či Karel Dobrý. Ale nemůžu si pomoct, celkově na mě film působil spíše jako hraný dokument. ()
Působivý snímek s unikátním pohledem na válku. Děj byl moc dobrý, ale přišlo mi že tam byly dvě zbytečné části. Prezentace a hudba byly skvělé. I herecké výkony byly dobré, ale pár hercům to trochu nešlo. Například Karel Dobrý, on je podle mě skvělý herec, ale v tomto filmu byl slabý, německý přednes mu vůbec nešel a zněl hrozně nepřirozeně. To tak nějak platí pro všechny české herce, česky hráli skvěle, ale jak začali mluvit německy, tak kvalita výkonu klesla. 8/10 ()
Zase film který měl našlápnuto pokazila to jako vždy hloupá love story. Sama Greta tvrdí, že jsou hlídané na každém kroku, ale v poklidu si běhá za synkem, aniž by na to kdo přišel. Dalších pitomostí je tam více. Nechce se mi třeba věřit, že by čistý árijec měl obočí jako cigoš, nebo že by nacistům nevadil poklidný život žida v jejich domě a jejich společnosti. Výborná Vilma Cibulková a skvělý Bronislav Poloczek. Zbytek nic moc. Já tedy dávám jen dvacet za film, ale dám i dvacet za Wagnerovu hudbu. ()
Velice sympaticky a komorne natoceny pribeh z druhe svetove valky, jehoz hlavni hrdinka se ucastni specialniho nacistickeho vychovneho programu pro mlade a potencialne zajimave nositelky tech pravych ´arijskych´ genu. Herecke vykony na vysoke urovni, opravdu zive a realne prozite postavy, typove naprosto presne. Mam jen jednu poznamku, ktera tady v zadnem z priznivych komentaru nezaznela: autorem scenare je pochopitelne Vladimir Korner, klasicka to postava ceske scenaristiky od 60. let minuleho stoleti. ()
Velmi dobře natočený příběh s kvalitními hereckými výkony. Zaujala mne i hudební složka. ()
Velkoryse pojaty dostatecne dramaticky ladeny pribeh z druhe svetove valky o zrudnosti rasove ideologie, kteremu vevodi Vilma Cibulkova a neskutecne mu skodi jen neustala krecovita snaha odsuzovat nacismus v kazde scene a to nekdy vylozene lamanim pres koleno. Snad se Milan Cieslar bal s narceni ze sympatiemi s Treti risi, ale filmu jako pribehu to uskodilo. Velice podobne snimku Napola, se skoro stejnymi nedostatky. ()
stále se utvrzuji v tom, jak životní situace změní nazírání na celý film, skvělý počin ()
Tak z tohohle pořádně mrazí. Ne jako z jiných podobných filmů o koncentrácích, židech za války a podobně, tady mrazí ze strašného počínání, které takto vypadá, když si člověk myslí, že sám je se může rovnat, ba dokonce být lepší než bůh, když si člověk myslí, že zvítězil nad životem a smrtí a když chce ovládat celý svět, ba dokonce ještě víc. Od začátku do konce mrazivý a strašně smutný film, tak že už ho znova asi nechci vidět. Nevím co víc k tomu říct, herecké výkony a technická stránka mi tu přijdou naprosto nepodstatné. ()
Mrazivý a depresivní. Přesto nádherný. ()
Zajímavý námět je na jedné straně zdůrazňován bezchybným herectvím, poutavou kamerou i povedenou výpravou, na straně druhé jej sráží zbytečně patetické motivy (opuštěná holčička, zapomenutý Žid, klející udržbář apod.) a nedořečenosti, které však mají velký vliv na celkové vyznění (nacistická lékařka a její postoje, konečný osud mnoha postav). Jako nejslabší prvek však hodnotím obecnou odtažitost zápletky. Hlavní hrdinka mi totiž nijak nepřirostla k srdci, respektive nedokázala ve mně vzbudit potřebné emoce, což považuji u snímku tohoto typu za klíčové. Oceňuji však ostatní postavy a jejich záměrnou nejednoznačnost, takže s výsledkem jsem vlastně spokojen. ()
Hezké kozy = jedna hvězda ()
Příběh české dívky, která je vybrána do Himmlerova programu Lebensborn, vytvořeného za účelem zvýšit počet árijských dětí a jimi postupně nahrazovat vyhlazené či odsunuté původní obyvatelstvo. Milan Cieslar filmově zpracoval téma druhé světové války, které není všeobecně až tak známé a provedl to velice dobře. Film má úžasnou atmosféru, velmi dobře napsané postavy a výborné herce, kteří je ztvárňují naprosto přirozeně a věrohodně. K pětihvězdičkovému ohodnocení filmu chybí v mých očích málo - ještě trochu vypjatější a napínavější příběh, více silných scén a trošku lépe propracovaný a rozvinutější závěr. Zasloužených 80 %. ()
Výborná dráma, ktorá akoby sa inšpirovala filmom Kukačka v temném lese, rozpráva príbeh sudetského dievčaťa, ktoré bolo vybrané pre nacistický experiment eugeniky čistej rasy. Produkcia veľmi dobre pracuje s atmosférou a herci hrajú vynikajúco. Nie len Monika Hilmerová, ale aj Vilma Cibulková a ostatní dávajú svojim postavám živý emocionálny rozmer. 75% ()
Vladimír Körner je skvělý vypravěč a tohle nesmírně strhující válečné drama je toho důkazem. Proti zvrácenosti nacismu v krystalické podobě staví křehkou dívku. Vina nacistů není jen v miliónech zabitých lidí, ale hlavně v tom, jak navždy ovlivnili životy těch přeživších. ()
Zaujímavý, málo medializovaný snímok. ()
Já nepotřebuji, aby mi někdo přibarvoval nacistická zvěrstva tak, aby mi připadala otřesná. Že by Lebensborny byly využívány k rozmnožování Panské rasy se nikdy neprokázalo. Naopak se dochovalo spousta dokumentů, kde za podobné činy byly příslušníci SS trestáni. V tom není hrůza Lebensbornů. Doporučuji raději knihy - dokument "Panská rasa" od Catrine Clay a Michaela Leapmana nebo "Smrt je mým řemeslem" od Roberta Merleho. Ta sice není přímo o projektu Lebensborn, ale neskutečně věrohodně napsaná, na rozdíl od tohoto scénáře. (Kdo ho nominoval na českého lva?) To vše by se dalo pominout, kdyby šlo evidentně o fikci. Bohužel to evidentní není a distributor se na obalu chvástá tím, že film "odkrývá skrytou tvář zrůdného programu Lebensborn", když pouze dál šíří nepodloženou fámu. ()
Četla jsem třetí verzi scénáře, na které už se sice podílel i režisér, ale ještě je tu patrný původní scenáristův záměr. A tak si musím povzdechnout nad tím, že vynikající scenárista Vladimír Körner po smrti Františka Vláčila stále nenašel režiséra, který by chtěl nebo uměl jeho dílo adekvátně převést do filmu (světlá výjimka - Svobodův "Zánik samoty Berhof"). Milan Cieslar se příliš zaměřil na výtvarně vděčné nacistické rituály a nezbyl mu pak prostor na Grétčin příběh. A tak se do filmu nedostalo mnoho důležitých rozhovorů - hlavně mezi Grétkou a Leem, zmizela kašna s údajně léčivým "pramenem života", který hlídala socha sv. Margharety (Grétčiny jmenovkyně). Z jadrné vesnické dívky Grétky se stala uvzdychaná bledulka a vůbec dost drsný scénář byl učesán tak, aby i hrůza vypadala vznešeně. Takže pro ty, kdo chtějí vědět, jak vypadalo ve scénáři ráno poté, co dívky splnily svoje poslání počít nadčlověka: "Z opačné strany jezera se vracel bídný zástup. Urážlivě nazí chlapci, jako by vylezli z hrobů, nesli dokonce vlajku s hakenkrajcem, ucourané dívky táhly s nimi a máchaly si v jezeře plavky a blůzky. Odillo: Jitro Nibelungů! Nakonec jebou všichni do kupy, jako červení psi..." ()