Režie:
Karan JoharKamera:
Kiran DeohansHrají:
Amitabh Bachchan, Jaya Bhaduri, Shahrukh Khan, Kajol, Hrithik Roshan, Kareena Kapoor, Rani Mukherjee, Farida Jalal, Alok Nath, Johnny Lever, Sushma Seth (více)Obsahy(1)
Rahul se rozhodne oženit proti vůli rodičů a je za to vykázán z domu. Po letech se však jeho mladší bratr rozhodne zpřetrhaná pouta opět spojit a vydává se studovat do Londýna, kde jeho bratr i s rodinou nyní žije. Že jeho cesta za rodinným štěstím však nebude jednoduchá je stejně jasné, jakože se vedle studia stihne i sám zamilovat. Film posbíral řadu zejména domácích ocenění. (berg.12)
(více)Recenze (27)
Tak jo, zkusil jsem to (Bollywood). Vydržel jsem to hodinu a při představě, že nejsem ani ve třetině, jsem to vzdal. Tak nějak si představuji filmové peklo. ()
║Rozpočet $7,5milióna║Tržby USA $2,902,000║Tržby Celosvetovo $14,100,000║ ()
Uplakané rodinné drama Karana Johara + herecký all star team v nejlepší kondici. To jsou ty hvězdné páry Amitabh + Jaya, SKR + Kajol, Hrithik + Kareena (po přestávce) a osamocená Rani. Největší slabost mám ovšem pro pyramidy ;) A nejmenší pro odhalení pravidelné struktury aneb žánr, který fungoval před přestávkou, zásadně otáčíme o 180° a nakonec jsou spokojeni všichni. Co je ale skutečně nezapomenutelné, je klasicky soundtrack. ()
Zápletka tohohle filmu je naprosto klasicky bollywoodská, jeho zpracování však celkem velkolepé, od výpravy až po muzikálová čísla. Oproti předchozímu režisérovu opusu má tenhle film i o něco poslouchatelnější soundtrack a trocha toho vtipu a sexapealu navíc. Míra patosu, projevující se zejména v nesčetných zpomalených záběrech a ubíjejícím tradicionalizmu však u mě překročila i na Bollywood únosnou mez. Při své délce je to opravdu pro silné nervy. Pokud chcete však vidět něco klasicky bollywoodského, doporučuju. I když třeba v Korei tak pevné nervy neměli a do distribuce zkrátili film o celou polovinu. ()
Film, který díky svému kultovnímu statusu a obrovskému komerčnímu úspěchu v Indii i v zahraničí do značné míry ovlivnil představu mnoha zápaďanů o bollywoodské produkci. A nejsem si jist, zda vždy v dobrém. Na všechnu jeho sladkost, patetičnost a "ubíjející tradicionalizmus" se dá ovšem s úspěchem nahlížet jako na kousavou ironii (Viz. rozpory v "tradicionalistických" hodnotách Raichandových, kteří sice prožívají Diwali jako otázku života a smrti, ale bydlí v domě v typickém britském stylu, nosí západní oblečení a do svých tradic počítají i univerzitní studium v Anglii. Proti nim zase stojí Anjali, rodačka z Čándní Čauk, která naopak žije v Anglii, ale ven chodí jedině v sárí a životní styl Angličanů je jí proti srsti.) Hodně o významu jednotlivých scén napoví i hudba, která krom skladeb vytvořených přímo pro film zahrnje i indickou státní hymnu, nacionalistickou píseň Vande Mataram i veleznámý britský cover "camp" hitovky It's Raing Men. I s různými klišé se tu zachází uvědomněle a systematicky, mnohá ani nejsou indická, ale právě britská, potažmo americká (matka obejme syna před početným "publikem" a všichni tleskají)... Inu, K3G vůbec není tak prostá a "typicky indická" podívaná, jak by se zejména nepoučenému divákovi mohla jevit a bollywoodským pionýrům bych ji tedy raději moc nedoporučoval. A to i částečně z osobního důvodu, protože nemůžu tvrdit, že zrovna K3G by představovalo ten typ filmu, kvůli kterým mám Bollywood rád. ()
Kajol bola nádherná, Hrithik výborný tanečník, Kareena vyzerala ako tmavovlasá Paris Hilton a nezachránil to svojim pohľadom ani Shahrukh. Príbeh typický bollywoodsky, kopec uplakaných ľudí, prehrávanie, strašne veľa pátosu, krásne kostýmy, v Londýne naopak otrasné, celkom slušné tanečné choreografie, muziku som už aj lepšiu počula ... ja viem, Bollywood, ... ale ja som sa miestami celkom dosť trápila. Takže nabudúce. ()
Hvězdně obsazené rodinné drama, podané s veškerou pompou a patosem, jakého je Bollywood schopen. A že jejich velikost je v tomto ohledu téměř neomezená. Tři a půl hodiny vypjatých emocí, hudby a tance, kde milé momenty na hranici komedie střídají ubrečené scény, ve kterých tečou slzy proudem mužům, ženám i dětem. To vše bohatě prokládáno velkolepými tanečními choreografiemi zaplněnými snad všemi existujícími barvami a desítkami tanečnic a tanečníků. Zkrátka typický bollywoodslý biják se vším co k němu patří. ()
Chtěla jsem dát jen slabý průměr ohodnocený dvěma hvězdami, protože film je nepříliš vynalézavá vyprávěnka na stokrát omleté téma: bohatý mladík a chudá dívka. Ještě tomu přihoršila Kajol, která příšerně přehrává a až násilně se stylizuje do role ztřeštěné komindy (snad ještě horší, než bývala Věra Ferbasová). Vadilo mi i zdůrazňování, jak je Indie skvělá a nejlepší na světě, na rozdíl od Anglie a Angličanů, ze kterých snímek dělá karikované figurky. Děj se láme v půlce a zaměří se na druhý pár milenců. ___ Jenomže jsou zde dvě scény, kvůli kterým jsem hodnocení zvedla, a které jsou názornou ukázkou, proč jsem si zamilovala indický film. Jsou pohlcující, jednoznačný úder emocí. První je scéna s náramky, důkaz, že když se v indickém filmu neukazuje sex, ještě to neznamená, že v něm sex není. A potom osudové rozhodnutí v dešti, které působí velice mužně. Takové scéně bych v českém filmu neuvěřila – ani by ji asi nikdo nedokázal takhle zahrát - ale v indickém mě dostala. ()
Úžasné. Velkolepé. Strhující! ()
O tento film jsem se zajímal především z důvodu extrémně dlouhé stopáže (co je nad tři hodiny, zřídkakdy bývá špatné). Dostalo se mi příjemného audiovizuálního i emocionálního zážitku. Nejsilnější stránkou K3G jsou muzikálová čísla, jimž vévodí kultovní "Shava Shava". Je vidět, že na kostýmech a výpravě se nešetřilo, a z prostředků, které na ně padly, by se nejspíš najedlo nejedno bombajské předměstí. Z hereckého obsazení na sebe největší pozornost strhává krásná a příjemně ujetá Kajol v roli Anjali. (546.) ()
Na mě už moc srdcervoucí, taneční scény krásné, děj naprosto předvídatelný, (ale co...) Kareena chvílemi dost protivná, (ale jó), ale ta úžasná hujba! ()
Ak chceš byť živote niekto, ak chceš niečoho dosiahnuť, ak chceš vyhrať, vždy počúvaj svoje srdce... Hotová indická telenovela trvajúca neuveriteľné 3 a pol hodiny - ale stálo to zato! Celý film je rozdelený akoby na dve polovice - 1.) rodinná indická a 2.) sentimentálna londýnska. Už od začiatku ma to nesmierne zaujalo a keď sa to tak vezme, bol to pre mňa veľmi hodnotný film plný krásnych myšlienok a posolstiev. Bollywood ma berie čím ďalej tým viacej - Kabhi Khushi Kabhie Gham ma úplne očarilo. Nielen príbehom, ale celkovo aj spracovaním a osudmi hlavných postáv, ktoré boli vystavené nepriaznivým dopadom pýchy a tvrdohlavosti vo vzťahu otca Yasha a jeho syna Rahula. Láska v tomto prípade nespájala, ale rozdeľovala - rodina sa razom rozsypala, a jediný kto nabral odhodlanie ju opäť spojiť bol Rohan (Yashov druhý syn a Rahulov mladší brat). Krásny príbeh, napriek tomu nadrozmernej dĺžke, ktorá určite veľa ľudí odpudí. A nielen samotný príbeh zaujal, ale aj skvelé postavy, herecké obsadenie a ako inak nádherná indická hudba a tanečné kreácie. Samozrejme sa vyskytlo aj zopár podivných scén - ako napr. spievanie indickej hymny na výročnom stretnutí anglickej súkromnej školy (čo si v reálnej praxi predstaviť fakt nedokážem). Trochu dosť nevkusné bolo aj prvotné vystupovanie Pooje (ktorú stvárnila Kareena Kapoor) - ten afektovaný a výstredný anglický teeange štýl jej poriadne uberal charizmu, ale našťastie po stretnutí s Rohanom sa už správala a obliekala indickejšie. Napriek týmto prešľapom to bol pre mňa krásny 5-hviezdičkový indický filmový zážitok! Inak, tá chytľavá melódia Kabhi Khushi Kabhie Gham, ktorá hrala takmer neustále v pozadí, mi bude znieť asi aj v snoch :D ()
Toto je "obrovský" film po každej stránke, svojou dĺžkou, výpravou, obsadením, námetom, spracovaním, proste všetkým. Je to klasika a to hovorí za všetko. Krásna hudba, veľmi podarená. Námet samozrejme na Indiu klasický, láska, rodinné vzťahy, láska rodičov, tradície a ich búranie, aj keď niektoré prezentované tradície sú s tradičnými indickými trochu na nože, ale kto by im to vyčítal, toľké roky britskej nadvlády sa niekde prejaviť musia. Hlavne vzdelanejší ľudia v tom majú trochu chaos a od tých klasických tradícií sa odkláňajú viac či menej. Tak či onak, je to veľkofilm, ktorý stojí za to. ()
Napriek tomu, že je to z tohto storočia, pôsobilo to na mňa strašne staromódne. V duchu starej školy. Príliš uplakané, príliš dlhé, odtancované a odspievané so strašným afektom a príbeh musel byť oveľa krajší na papieri ako v tomto troj a pol hodinovom balaste. Je to síce naplieskané hereckými hviezdami prvej úrovne. Ale čo z toho, keď shahrukh ničím neprekvapuje, Amitabh viac menej iba "vystupuje", Kajol afektuje (ale stále je krásna, o tom pokoj), Kareena hrá celkom odveci rolu sexbomby a Hrithik je na rozdiel od súčasnosti ešte len rádoby cool fracek typu Zac Efron. Asi najsilnejšie herectvo som vnímal od mamky v podaní pani Badhuri. Takže... pod tri sa nedá, snahy je tam citeľne dosť, ale aj na základe tržieb a celkového vrúcneho prijatia publikom, ba dokonca kritikmi, si tuzemský divák, ktorý si povie, že to s týmito filmami skúsi, bude podľa mňa asi skôr sklamaný. A to je škoda. ()
Napriek určitým menším výhradám, ktoré uberajú tomuto filmu z dokonalosti, to bol pre mňa zážitok a počas 3,5 hodiny som sa nenudila vôbec. To je pre mňa podstatné, pretože to hodnotím emocionálne zvlášť pri indických filmoch. Inak veľmi ma potešilo, že je tam Hrithik Roshan a Shah Rukh Khan pokope, veľmi dobre sa na nich pozerá, sú to výborní a krásni herci. Máme tu aj skutočné herecké rodinné väzby, čo je tiež zaujímavé, ako napríklad Amitabh Bachchan a Jaya Bhaduri a tiež Kajol a Rani Mukherjee. ()
Patriarchálna domácnosť Harsha sa rozpadne, keď sa zriekne adoptovaného syna. Ten si dovolil oženiť sa s ženou z nižšej kasty a zronený opustil Indiu. O desať rokov neskôr sa jeho mladší brat snaží dať rodinu zase dohromady. Môj prvý oficiálny Bollywood, ale spätne len ďalšia manipulatívna Joharovka, ktorá stavia na popularite páru Shahrukh - Kajol. Prebudil vo mne chuť vidieť ďalšie indické filmy, už len za to mu budem naveky vďačná :) ()
Kabhi Khushi Kabhie Gham... je dobrým filmem se skvělým hereckým obsazením a úžasnou hudbou. Samozřejmě je též plný emocí a krásných kostýmů, jinak by to snad ani nebyl Bollywood. Na druhou stranu je příšerně dlouhý (stopáž kratší minimálně o 45 minut by byla mnohem stravitelnější), místy zbytečně zamotaný a obsahuje tolik tanečků, až je to otravné. Má velmi vysoká očekávání tedy film nenaplnil, přesto jej však lze ke zhlédnutí s klidným svědomím doporučit. 75% ()
Vrchol bollywoodské kinematogrofie. Říkám si, neboť věřím, že jen tak nevyhledám film tak dlouhý. Film, kde je místy tolik víc hudby než mluveného slova. Film, kde taneční vystoupení dosahují hranice, kde se vytříbený vkus snadno zamění s lascivní podbízivostí. Nejvíc mě však popouzí, jak Indové přistupují k Západu. Snad ve všech filmech, které se blíže naším zeměpisným šířkám odehrávají. Buď je to jen bezduchá kulisa, která má buď zaujmout diváka, nebo ukázat, že indická studia na to "mají" točit v Evropě; nebo jsou bezduší sami obyvatelé, jako v tomto případě. Zesměšňování Angličanů a patetický stesk po vlastní zemi jen odhaluje tupost indického patriotismu, arogantně podanou snahu o emancipaci a hlavně, není fér. Není fér říkat, naše kultura je dokonalá a ta vaše hodna zesměšnění. Kdyby to tak bylo, proč jsou všichni indičtí muži oděni jak Evropani? ()
Podle mně písničky v tomto filmu nebyly až tak líbivé oproti jiným, proto jsem dala o hvězdu míň. Jinak typický bollywoodský film - jak já říkám - "vyděrač slz a emocí" :) Obsazení opravdu hvězdné... ()
Byla to chvílemi práce, aby člověk vydržel v jednom kuse zvládnout takovou předlouhou nálož barev. To, co však film povyšuje je HUDBA. Hudba při slzách či vášni bere dech. ()
Reklama