Režie:
Hans Petter MolandKamera:
Philip ØgaardHudba:
Zbigniew PreisnerHrají:
Stellan Skarsgård, Lena Headey, Ian Hart, Charlotte Rampling, Louise Goodall, Leo Gregory, Sara-Marie Maltha, Fergus McLarnon, Kari Simonsen (více)Obsahy(1)
Úspěšné mladé právničce Kaise se už málem podařilo zapomenout na svou ne právě idylickou rodinu. Když se na ni ovšem její matka Helen obrátí se zoufalou prosbou, nedokáže odmítnout. Má jí pomoc přimět svého otce Tomase, alkoholika a beznadějného smolaře, aby se v Aberdeenu podrobil dalšímu léčení. Setkání s otcem, kterého deset let neviděla, není pro Kaisu žádným potěšením, pouze jakousi absurdní morální povinností. Rychlý sled problémů ovšem překoná i ta nejhorší očekávání. Věčně opilý Tomas je pro letecké společnosti nežádoucí pasažér, a tak musí Kaisa naložit svého otce do auta a sešlápnout plyn. Tragikomická cesta plná potíží a podivných setkání změní jejich vzájemný vztah i Kaisin poněkud příliš právnický pohled na svět. Dokonce i z Tomase se stane docela jiný alkoholik, než jakým býval. (Artcam Films)
(více)Recenze (90)
Lena Headey v hlavnej role kade chodí tade šuká s kýmkoľvek a jej foter je notorik. Čistá idylka. Film o hľadaní si ceste navzájom, ktorý má svoje momenty, ale mohol vynechať zbytočné obnažovanie Leny dokonca pred vlastným otcom, ale tiež v scenári nemuseli nechať Skarsgarda chodiť s holým čurákom pred dcérou, to mi tiež príde už priam incestné. A film bez hanby ide vlastne týmto smerom, keď tu máme scénu v aute, ktorá je už takmer vyslovene incestná. Inak Skarsgardov výkon výborný, ale tieto prvky ma znechutili. ()
Ústredné duo je vynikajúco obsadené a Skarsgård aj vynikajúco hrá. Lena je tiež dobrá, no vystačila by si len so sexepílom; Skarsgårda aj tak neprehrá. Preisnerova hudba tradične emotívna a nájde sa pár silných okamihov, ktoré utužujú dojem z kvalitného filmového zážitku a hereckého koncertu jedného herca. Celkovo veľmi dobrý nadpriemer, ale dalo sa to podať trochu záživnejšou formou. 75% ()
Taková syrová nezávislačtina o závislostech. S alkoholismem se prostřednictvím naprosto dokonalého výkonu Stella Skarsgarda do slova a do písmene nesere. Jeho alkoholik není nijak přikrášlovaná lidská plačtivá troska, která ačkoliv lítost vzbuzuje až v poslední řadě, tak je prostě otcem své dcery a jako diváka vás donutí Moland, a právě zcela jinak než laciným dojímáním, s ním soucítit a v poslední scéně i těm silnějším (ale aspoň minimálně vnímavým) musí přejít mráz po zádech. Headey jako dcera špatných rodičů rovněž vynikajicí a její vztek a bolest, kterou léčí tu větší tu menší špetkou kokainu jsem ji žral i s navijákem. Láska je ... odpovězte si každý pochopitelně sám, jak je ctěná libost, já říkám prostě ... když ti na tom druhým záleží. Tečka. A pět hvězd. ()
Typicky skandinávské téma alkoholismu, s typicky brutálním ztvárněním (otec alkoholik, dcera, co se taky umít pořádně napít respektive sjet kokainem ... ), se zřetelnou dávkou nadsázky až sebeironie. Prostě něco extra. A je jedno, že to není tak úplně syrová realita, vždyť se nejedná o dokument, takže si film může dovolit -tady hodně negativně zmiňovanou- "vykonstruovanou" zápletku. Těžiště a poselství tohoto filmu netkví v této zápletce, nýbrž v pocitové rovině filmu. A to, že se lidičky v tomhle filmu chovají absurdně, vždyť o tom to je! ()
Pokus o vykreslení rozpolcených vztahů několika lidí za pohnutých okolností v jednom skandinávském roadmovie. Kaisa (Lena Headey) bere svého otce, který má velmi vážné problémy s alkoholismem, za umírající matkou Helen (Charlotte Rampling, kterou můžete znát z úžasného filmu Woodyho Allena Stardust Memories, a která si po filmu Znamení a zázraky opět zahrála partnerku Stellana Skarsgårda). Jejím motivem je soucit a respekt k matčinu přání, krom toho už přišla o všechny důvody k cestě do symbolického skotského Aberdeenu. Charaktery postav jsou dle mého názoru vykresleny přesvědčivě, což se promítá i ve vzájemných vztazích, které jsou rovněž realistické. Dojem se snaží umocnit i kamerové zpracování. Obraz je svěží a prosluněný a často sleduje dění s nezúčastněným odstupem. Život je nevděčný a proměnlivý jako den, kdy se oslnivý úsvit s časem mění v žár a později v soumrak. Právě zmíněné světlo je povýšeno z pouhého atributu obrazu na prvek vyprávění. Další z technických kvalit je hudba. Nejprve nostalgicky monotématické piano, později zas umírněné ozvěny větru při cestě setmělou pustinou a neskutečně optimistický motiv je vyčleněn vzpomínkám na dětství. Přes veškerou snahu a kvality mi Aberdeen nedovolil hlouběji proniknout do problematiky. Může za to pravděpodobně jasný direkt, kde je jsou pravidla dobrého a zlého předem stanoveny a není připuštěn vlastní náhled diváka. V jinak upřímném pohledu na lidi a jejich trápení se tak prokresluje několik polopravd o lidských citech a reakcích. Ale to je na dlouhou polemiku. ()
Galerie (11)
Zajímavosti (2)
- Scenár vznikol na základe príbehu Larsa Billa Lundholma. (Svadbos)
Reklama