VOD (2)
Obsahy(1)
V polovině 90. let se Jesse a Celine setkali ve vlaku z Budapešti do Vídně, kde společně prožili několik hodin, které zásadně poznamenaly jejich další život. Rozešli se slibem, že se znovu setkají ve Vídni po šesti měsících. Setkali se až o devět let později. Tentokrát v Paříži, kde spisovatel Jesse v knihkupectví Shakespeare & Company představuje svůj první román. Když postupně odpovídá na otázky týkající se jeho nové knihy, je čím dál víc evidentní, že jeho prvotina vypráví v pozměněné verzi o devět let staré vídeňské romanci. Uprostřed jedné z odpovědí pak Jesse uvidí, že v knihkupectví stojí Celine. Radostně i trochu s rozpaky se pozdraví. Oba cítí, že si toho musí spoustu říct, a vyrazí spolu na několikahodinovou procházku Paříží, která trvá až do chvíle, než Jesse musí na letiště stihnout letadlo do místa dalšího představování své nové knihy. (TV Nova)
(více)Videa (1)
Recenze (548)
Přiznám se, že film, na který tento navazuje, jsem neviděla. Ale protože tenhle navazuje jen volně, nevadí to. Nenudila jsem se. Bavilo mě je sledovat, poslouchat. Celý film jsem byla napjatá, jak to nakonec dopadne, protože někdy ty výrazy, které herci házely, byly naprosto jednoznačně nejednoznačné... :-D Slabší 4* ()
// Jednou za život se každému naskytne příležitost být s někým, koho opravdu miluje a když ji nevyužije, bude toho podle mě litovat do konce života. O to smutnější je, že tento film je toho příkladem. Co kdyby, hm? Krom toho, když vidíte, že si jsou Jesse a Celine souzeni, o to víc vám jich je líto... jenže život na nic nečeká, jde dál a promeškané šance už se těžko dohání. Proč jen čtyři hvězdy? Protože jsem naštvanej při představě, že bych takhle jednou mohl skončit. Třeba mi poslední část trilogie zase zvedne trochu náladu...potřeboval bych teď vrátit zpátky svoji naivní představu o věčné lásce, která překoná všechny nástrahy života. LOL ()
Nepopsatelně krásné. Nemohu svými slovy vyjádřit ani setinu oněch pravdivých a úchvatných dialogů, které ze svých úst pronášejí dva, s nimiž si osud tak rád hraje. Po "prvním díle", který mne docela nudil, ale i tak je nakonec výborný, jsem nečekal mnoho. Vlastně jsem se hodně obával, že budu notně zklamán. Díky bohu (jsem jako Celine a nevěřím v náboženství, držím si nadhled), že tomu tak nebylo! První minuty ve mě sice podivně hlodalo a já cítil, že to možná nebude úplně to pravé, ale nyní bych jakémukoliv filmu na světě dal přednost před tímto. Něco tak zasraně pravdivého (jaký pěkný kontrast, použít vulgární slovo v kontextu s romantickým filmem) aby člověk v dnešní době pohledal, a já bych z fleku mohl do svého díla (kniha, film) promítnout podobné emoce. Takže se ptám: proč se zatím jen Linklaterovi povedlo tak bezchybně reflektovat svoje zkušenosti do scénáře? Protože co je život jiného, než nejlepší hollywoodský scénář? Přiznám se, že od momentu, kdy pár nasednul po příjezdu lodí do auta, jsem byl permanentně "rozložen na molekuly" (ha, konečně vím, z jakého filmu všichni kradou tuto větu!). Bude to znít divně, ale takhle silně se mnou naposledy emocionálně zahýbalo Frodovo rozhodování opustit Společenstvo a vydat se do Mordoru... prostě jen přirovnávám podobně silné filmové momenty, i když ten v Before Sunset je tématicky trochu někde jinde. Abych to shrnul: já zažil (zažívám - 28.01.2010) něco podobného, a totálně jsem se našel v Celine, která je zklamaná, a ví, že na světě není pro lásku tolik místa, jak si všichni myslíme. Jsem teď v podobném stavu: proč se mám snažit? Jsem šťastnější sám. Zklamaný. Jen snad jeden poznatek mi v dialozích citelně chyběl, a to jednoduchý fakt, že ten, koho nejvíce miluješ, Ti nakonec nejvíce ublíží. Ale nebylo by to už klišé? Z tohoto filmu si odnáším desekrát více užitečných mouder, než z jakékoliv knihy, kterou jsem v poslední době četl - a proto já čtu. ()
Je až neuvěřitelný že tenhle film nenudí, i když to má jenom 80 minut, tak je to celkem dost na to že ve filmu je jenom jeden dlouhej rozhovor a nic jinýho se tam neděje. V podstatě celej film stojí a padá na výkonech Ethana Hawkea a Julie Delpy, který sice nepředváděj něco výjmečnýho, ale ten rozhovor v jejich podání docela i zaujme, i když zrovna na takovýhle filmy moc nejsem, ale to hlavní co je na tomhle filmu nejlepší je skvěle napsanej scénář, ale přece jenom poslouchat celých 80 minut pořád skoro totéž, tak už to postupem času začíná lízt na nervy, ale i tak si film udržuje svuj nadstandart a ty 4* si zaslouží ()
[imdb: 8.0/10] | me: Výborné pokračovanie svojho o deväť rokov mladšieho brata. Herci dozreli a ich role im sedia vynikajúco. Jednotka bola naplnená vzplanutím, rozčarovaním a nezrelosťou. Pokračovanie je však plné stôp, ktoré deväť rokov uplynulého času za sebou zanechalo. Julie Delpy má však v sebe tentokrát iskru ozajstnej ženy, ktorá dozrela, niečo skutočne prežila ... a vie o čom rozpráva. Rozhovory sú poznačené spomienkami, súčasnosťou, tým obrovským vzájomným napätím a zubom času. A práve to napätie, ta (časom spôsobená) nesmelosť, množstvo (vyslovených i nevyslovených) otázok a odpovedí ... to všetko robí z tohto filmu príjemný zážitok. Tentokrát dospelý, zrelý a presvedčivý. ()
Reklama