Režie:
Maurizio LucidiScénář:
Fulvio Gicca PalliKamera:
Aldo TontiHudba:
Luis BacalovHrají:
Tomas Milian, Katia Christine, Pierre Clémenti, Giuseppe Alotta, Marisa Bartoli, Carla Mancini, Bruno Boschetti, Ottavio Alessi, Luigi Casellato (více)Obsahy(1)
Stefano Augenti (Tomas Milian) má zlé vzťahy so svojou manželkou Luisou (Marisa Bartoli). Jedného dňa na výlete do Benátok so svojou milenkou Fabienne (Katia Christine) stretne tajomného mladého muža Mattea Tiepola (Pierre Clémenti), ktorý sa mu postupne vsunie do života. Film tak mieri k neodbytnému záveru... (westerns)
Recenze (10)
Vcelku nejapné giallo s dosť nezaujímavými postavami, v ktorom sa dá nájsť pár svetlejších momentov, ale to je tak všetko. Vykradnutý Hitchcockovov námet je jeden z tých momentov. Nuda a absencia napätia sú však v trileri alebo krimitrileri vždy nemilými 'partnermi'. A sledovať naivného hlavného hrdinu, ako sa ľahko necháva namotávať do sietí intríg buzerantsky vyzerajúceho a aj chovajúceho sa náhodného okoloidúceho, nie je nič pre mňa. Minimálne to šlo spraviť záživnejšie. Záverečná pointa je predvídateľná a lacne spracovaná. ()
Netradiční zločin v této dekadentní italské kriminálce, remaku známého Hitchcockova filmu, který jsem ale nikdy moc nemusel. Nerad bych ale oba dva filmy srovnával, každý přece jen vznikl v jiné době a v jiné zemi, ale tato krimi má velmi dobrý styl, umístění je rovněž zajímavé a přitažlivé (ponuré Benátky často filmaři vyhledávané), nutno vyzdvihnout opravdu parádní barokní kameru a místy i solidní atmošku. Spiknutí a vůbec i celý film má však na krimošku hodně pomalé tempo a někdo se může po čase docela i nudit, ale velký Bacalův hudební doprovod (spíše standard pro giallo filmy!) s lahodnou goticky znějící ukolébavkou "My Shadow In The Dark" jistě přitáhne stejně tak jako herecké výkony. Především fanoušci Tomase Miliana si zde přijdou na své, Milianova role je podle mě rozhodně zajímavější než ta v Hitchcockově originálu. Nejen již zmiňovaný konec, ale pro někoho dost možná i lehce erotický úvod rozhodně stojí za to. Jako kriminálka nic moc, udělat však z tohoto námětu giallo, to by byla rozhodně pecka! ()
Něco za něco, aneb vzájemná výpomoc pomůže nám oběma. Pro mne mnohem přitažlivější thriller než původní od A.H. Napínavý film o zločinu, který se poněkud vymkne, s nádhernou kamerou (procházel jsem si s ní Benátky, co vypadají jako na postarších pohlednicích, a vzpomínal) a úžasnou hudbou. Vytříbený smysl pro kompozici obrazů, skvělé interiéry (prostě Italové), citlivá práce s barvami (pastelové a impressionistické tóny, symbolika červené šály je až křičící) a nádhera starého města i okolí vily u jezera. Krásné ženy, tajemný Matteo a neklidný Stefano. Od začátku do konce jsem hltal obrazy zkázy hlavního hrdiny. Chápu, že pro někoho snad nudné, pro mne však uhrančivé až do konce... ()
Nudná talianska vykrádačka Hitchcocka, ktorá nemá nič spoločné s filmovým giallom (jedine tak s pulpom všeobecne). ()
Alfréd Hitchcock byl opravdu výjimečný filmař a jeho umění bylo mnohokrát napodobováno. Někdy lépe a někdy hůře. Italové, jako velcí milovníci tohoto skvělého režiséra, se o to pokušeli celkem často. Už sám velký mistr Bava "vykradl" film The Man Who Knew Too Much, když stvořil giallo žánr. Maurizio Luicidi si jako vzor svého filmu vybral thriller Strangers on a Train a já musím konstatovat, že se mu tato nová verze rozhozhodně také povedla. O příběhu se rozepisovat již nebudu, to udělali jiní, rád bych ale zmínil parádní atmosféru, která z filmu přímo sálá. Benátky, precizní hudební doprovod, 70. léta, erotično a napětí se spolu perfekně zkloubili a vytvořili parádní kokteil! A k tomu napínavý závěr, který dle mého názoru, strčil do kapsy i orignál, dělá z tohoto snámku italskou lahůdku. PS: V různých diskuzích a blogech je tento film řazen do gialla, ale opravdu jím není. ()
Cizinci ve vlaku po italsku. Hitchcock napínal struny na samou mez a v závěru na ně brnkl s razancí sobě vlastní. Italská verze se, nemít skvělého Tomase Miliana, plácá v trochu ospalém příběhu lehce okořeněném homosexuálním jiskřením mezi oběma hlavními hrdiny. Provokativně erotický začátek slibuje společně s úžasnou hudbou Luise Bacalova úplně jiný film než jakého se mi dostalo, kriminálního dramatu postrádajícího spád a s jen střípky napětí. Vypjatý, leč předvídatelný, závěr už toho příliš nezachrání. Za Milliana tři. Minimálně tag giallo je zcela mimo (poliziotteschi nejspíš taky), ovšem to na ČSFD není nic neobvyklého Vivat topr! Viděno během Season Challenge tour 2015 ()
Hlavní kostra příběhu vychází z Hitchcockova filmu Strangers on a Train. Stefano Argenti by se rád zbavil manželky, která je velmi bohatá, ovšem svému manželovi příliš pěnez neposkytuje. Stefano se potká se zvláštním mužem, Matteem, se kterým se spřátelí a on mu po nějaké době navrhne výměnu: já zabiji tvou ženu, ty mého bratra, který mne celý život tyranizuje… Pierre Clémenti jako Count Matteo Tiepolo je vzhledem docela extravagantní a v ulicích Benátek je to o to zajímavější. Vyzdvihnout mohu snad jen samotný konec filmu, jinak ne, že bych se přímo nudil, ale dost pomalé tempo mi v tomto případě nevyhovovalo. ()
Reziser Maurizio Lucidi sa inspiroval kultovym Alfredom Hitchockom a jeho filmom Cizinci ve Vlaku 1951. V hlavnej roli sa predstavil vyborny Tomas Milian /Velka Prestrelka 1966, Traffic -nadvlada Gangu/ a je to navyse podla mna aj polizzioteschi tak trochu, aj fryler. Karel Chrocht tu zas cosi pise o ponurom meste Venezia /po nasom Benatky/ - co ja viem, Veneziu som tam videl, to jo, len ta pochmurnost mi jaxi usla. Kazdopadne asi najlepsi film rezisera Lucidiho, inak si myslim, ze tocil same otravne priblble podivinske sracky. Hitchcock bol znamy svojimi zavermi, kedy atmosfera filmov vrcholila, tu nic take nie je, tempo je pomale a kludne, ale nie ospale, dialogy vsak na urovni, akurat trochu nuda v strede filmu. A podla mna to nie je dzallo, skor taky taliansky pokus o kriminalku. Kazdopadne jaxom napisal, najlepsi Lucidi : 79 % ()
Rozhodně bych tento film nesrovnávala s Hitchcockovými Cizinci ve vlaku. Oba režiséři pracují s předlohou Patricie Highsmith naprosto rozdílně. Ani jeden z nich se nedrží otrocky textu, ale základní téma přizpůsobují svému záměru. Každý z filmů má naprosto odlišnou energii i vyznění. La vittima designata čaruje s atmosférou 70. let, se snobským prostředím vyšších kruhů a mámivou stylizací reklamy. Využívá magické, nadčasové krásy Benátek. Dekadentní a výtvarně vytříbené překvapení. ()
Stefano se potká se zvláštním, mu podobným mužem Matteem, spřátelí se a pak mu navrhne výměnu: ty zabiješ mou ženu, která mi nedává peníze, a já tvého bratra, který mne celý život tyranizuje. Konec s bitím zvonu a střelbou je sugestivní...Ale jinak spíš odvozené motivy i realizace, snad jen herci a hudba. ()
Reklama