Režie:
J. Lee ThompsonKamera:
Gideon PorathHudba:
Greg De BellesHrají:
Charles Bronson, Perry Lopez, Peggy Lipton, Nicole Eggert, Amy Hathaway, Alex Hyde-White, Danny Trejo, Bill McKinney, Kayla Blake, Robert Axelrod (více)Obsahy(1)
Prchlivý detektiv Crowe (Bonson) z mravnostního v Los Angeles vede svou soukromou válku s asiatským pasákem Dukem, který se specializuje na dodávání nezletilých boháčům. Crowe musí bojovat s frustrací ze špinavé práce, vlastním narůstajícím rasismem a nepochopením ze strany nadřízených, ale když Duke unese dcerku japonského byznysmena, vyráží fanaticky po jeho stopě. Nalezením děvčátka ale jeho spravedlivý boj zdaleka nekončí...
Poslední film po Michaelu Winnerovi druhého Bronsonova kmenového režiséra J. Lee Thompsona a zároveň jejich poslední společný film a poslední Bronsonův film pod produkčními křídly krachující fabriky na levná akční béčka Cannon izraelských producentských matadorů Menahema Golana A Yorama Globuse. Film byl v době svého uvedení odstřelen kritikou pro svou kontroverzní zápletku a přemíru názorně prezentovaného násilí. (choze)
(více)Videa (1)
Recenze (15)
50% Junkfood pro všechny milovníky Bronsona. KINJITE je jeho čtvrtou cannonovskou spoluprácí s J. Lee Thompsonem v řadě a zároveň thompsonovým posledním snímkem. Ten si v ničem nezadá s klasickou Cannon produkcí. Hned v první scéně tu mimo záběr vrazí Bronson robertka do prdele pederastovi, který práve zneužíval nezletilou dívku a celý film pracuje s ošemetným tématem dětské prostituce, zároveň ale jede tak trochu na půl plynu (což nemůže nikoho překvapit). Když si v jedné scéně Bronson stěžuje manželce na to, jak ho tahle práce vysává, je to spíš metafora na jeho dlouholetou spolupráci s producentským duem Goran-Globus, které se postaralo o to, aby Bronsonovy osmedesátá léta byla divočejší, ale taky temnější něž kdy jindy a tím rozodně nemyslím jen žánrově. Mistr bezpochyb zažil lepší časy, nicméně jak Thompson tak Bronson se s polovičatým scénářem perou až s obdivuhodnou vervou. Hlavní záporák Juan Fernández patří mezi jedny z nejnepatřičnějších padouchů na filmovém plátně. A jakou scénu z KINJITE mám nejradši: určitě tu, kde Bronson a jeho parťák straší jednoho z pasákových poskoků tím, že ho drží za nohy z balkónu a on jim omylem vyklouzne z bot. Jo, takovýhle byl konec let osmdesátých. ()
Jsou věci o kterých se nemluví, třeba, že stárnoucí Bronson se snaží v tomto snímku svým typicky zahraným drsňákem vzdorovat času a přizpůsobit se době ve které film vzniknul, ale už se mu to moc nedaří a není to zrovna přesvědčivé. To ožehavé téma je zde pouze naťuknuto a tak se jedná vesměs o průměrný film který drží celkem povedené, byť mírně přehnané akční finále.55% ()
Hlášky: "Tohle není Tokio, tohle je Los Angeles." / "Minuli jste se o ku*dí chlup." - "Schodíme toho sku*vysina z balkonu." / Padouch poté co ho Bronson, donutí spolknout hodinky: "Umírám." - "Ne to ne, jen nebudeš vědět kolik je hodin." Kinjite jednoduše přeloženo zakázané - U nás přeloženo jako Věci, o kterých se nemluví. Drsný polda Charles Bronson versus gangsteři, co se specializuje na dodávání nezletilých boháčům. Finále v přístavu perfektní. - 75%. ()
Dobre fungujúca dráma o špinavostiach, ktoré sa na periférii spoločnosti dejú. 68-ročný Bronson je síce na rolu drsného a akčného policajta už pristarý, aj na otca 15-ročnej dcéry, ale stále je lákadlom. Vidno to hlavne na akcii, ku ktorej už musí výrazne pristupovať strih a asi aj dabléri, aj preto výsledok vyzerá celkom obstojne. No a za záverečnú akciu v prístavnom doku by sa nemusela hanbiť ani áčková produkcia. Film má veľmi slušné tempo, vždy sa niečo deje a príbeh je aj vďaka stretu americkej a orientálnej kultúry i pár prekvapeniam napriek celkovej béčkovosti zaujímavý. ()
Kinjite neboli zakázané. Neboli věci, o kterých se nemluví. No, naštěstí se o nich točí filmy a u tohoto typického bronsonovského béčka let osmdesátých musí každý videofil vrnět blahem ještě dlouho po jeho dokoukání. Celý film se tváří strašlivě tvrďácky a naléhavě, díky čemuž je zhusta nechtěně komický a místy připomíná spíš parodii na bronsonovky a Bronson karikaturu sebe sama. Pohnuté momenty související s jeho citlivým tématem (dětská prostituce) tak oproti takovému Přání smrti vyznívají v lepším případě do prázdna (znásilnění Fumiko), v horším jsou pak k smíchu (Bronson jako anděl pomsty s umělákem v ruce). Nedokážu si představit, že by to někdo dokázal brát vážně, koneckonců až tak vážně to evidentně nebrali ani tvůrci sami, jak vidno z řady vychutnaných scén (Bronson odveze padoucha na skládku a šikanuje ho tam) a hlášek ("Nejradši bych ti to narval do prdele, ale nechci si ušpinit ruce."), zejména pak když Bronsona seřvával šéf kvůli jeho vylomeninám. A ačkoli je zrovna tohle klišé jako hrom a scénář jako takový rozhodně neaspiruje na Oscara (a staví na jedné kurevsky velké náhodě), musím říct, že je docela napínavý a nečekaně nepředvídatelný, čemuž napomáhá i poněkud zavádějící popisek na obalu videokazety, budící dojem, že jde o převlečené Přání smrti. Připočtu-li dostatek celkem slušné akce, obzvlášť pak výbušné finále s přístavním jeřábem, není šance, že byste se u tohohle filmu nudili. Apropó Danny Trejo se tu objeví v jediném kratinkém záběru v závěrečné scéně filmu. ()
Reklama