Režie:
Otakar FukaKamera:
Josef HanušHudba:
Jiří ŠustHrají:
Josef Vinklář, Jiří Bartoška, Miroslav Moravec, Jiří Krampol, Jaroslava Pohlová, Alena Pohlová, Václav Lohniský, Karolina Slunéčková, Brigita Hausnerová (více)VOD (1)
Obsahy(1)
U jednoho benzinového čerpadla pracuje stálá parta: vedoucí Vávra, bývalý stavební inženýr ing. Stejskal, samolibý podvodníček Karafa a starý pán před důchodem Dvořák. Mají dobře propracovaný systém, díky kterému dovedou přesměrovat část zisku do svých vlastních kapes. Jediný, kdo s nekalými kšefty nechce mít nic společného, je starý Dvořák, který si jednoho dne raději najde jinou práci. Do této situace přichází jako nový zaměstnanec mladík Zdeněk Černý. Je zvídavý a rychle se zapracovává. Pochopí i systém dělení zisku. Ve Vávrovi i ostatních záhy vzbudí důvěru, avšak brzy začne prosazovat své právo na rovný díl ze zisku… (Česká televize)
(více)Recenze (124)
Tak tohle je skutečná normalizační sračka. Jako filmařina je to k smíchu, jako kriminálka taky. Že se z Bartošky vyklube fízl, mi bylo jasný od začátku, tady se žádný překvapení nekonalo. Drsný hlášky od Moravce či od Vinkláře působí trapně a ještě trapnější je snaha o zobrazení života na vysoké noze; že jsou pro bolševický burany dobrý akorát tak vizoury a gin, to je celkem jasný, že Kodet jezdí sporťákem polepeným nálepkama, to bych taky ještě skousl, ale že si Moravec nechá hloubit pod garáží protiatomovej kryt, to už jsem nemohl. Srandovní byl taky Přeučil coby advokát, protože je to naprosto typicky zcestný ztvárnění role právníka od herce, kterej neví, jak na to, a tak zahraje upjatýho snoba - blbce. Jednu hvězdičku musím dát za Krampola - karatistu, protože jeho karatistické výkony mě skutečně rozesmály. ()
Benzín a klid. Vyčerpávající stanice hospodářské kriminality, která trapně maskuje světla samoobslužné pumpy plechovkami od oleje a strašidelně napsané postavy fanfarónstvím. Do toho tematicky pěje Kája Gott, procvičuje se hantýrka kšeftařů za hranou zákona, policejní vyšetřování prakticky neexistuje a Jirka Krampoul vypadá, že každou chvíli přejde do módu Surio Mario. Mimochodem, jeho rvačka u popelnic s Mr. Orange Bartoškou byla famózní. Kdyby nebyl Bruce Lee už pět let mrtvý, věřil bych, že stojí za její choreografií.. ()
Socialistický pokus o kriminálku, tepající tehdejší společenské zlořády. Je to celé blbě zahrané i natočené,ale jelikož mám rád filmy kvůli jejím dobovým zvláštnostem a často nechtěné výpovědi o atmosféře ve společnosti, bez potíží jsem tenhle počin s nepřesvědčivým scénářem dokoukal do konce. Možná i proto,že všichni ti kriminálníci jsou tak nějak legračně nepřesvědčiví (Moravec, Přeučil..) ()
Bože můj, takhle jsem se u filmu nenudil několik dlouhých měsíců, možná i roků. Upřímně, po zhruba čtyřiceti minutách jsem se každých pět minut díval na hodiny a tiše doufal, že už tomu všemu nastane konec. A ten naštěstí opravdu přišel, bohužel pro mne až za ukrutně dlouhou hodinu. Závěr byl sice o kapku lepší, ovšem od odpadu tenhle film v mých očích vážně nezahrání. Stejně jako ho nezachrání pár vtipných hlášek a pohled na mladé české herce (a Gábinu Osvaldovou). Nikdy víc! ()
Byla to bolest našeho režimu, že spoustu lidí lákala možnost kvůli pofidernímu "přepychu" získat valuty. Film věrně odráží situaci, která tehdy byla a v osmdesátých letech nabyla ve velkých městech rozměrů obchodu s bony. Razilo se tenkrát sobecké heslo "kdo neokrádá stát, okrádá vlastní rodinu", které si mnozí nepoctivci vzali za své. Na případu pana Vávry a jeho přátel pumpařů od Zlaté podkovy to bylo ukázáno velmi věrně. Náměstek Adolf Filip ovšem měl podezření na nekalé praktiky pumpařů, a tak nasadil mezi ně svého rezidenta, svého "majora Klosse", o čemž divák neměl ani tušení. Na druhou stranu má film příběh poněkud mělký a člověku neznalému praxe finančních machinací (jako jsem byl, jsem a budu i já) občas něco nebylo jasné. Vinklář se zhostil své role výborně, ale ostatní zaostávali, snad jen děvčata Pohlova přinesla trochu oživení do té všednosti. ()
Galerie (10)
Zajímavosti (12)
- Salamandr (Jiří Kodet) má naprosto stejný vůz jako Stanislav Volejník (Petr Nárožný) z filmu Jáchyme, hoď ho do stroje! (1974). (gug)
- Písnička Karla Gotta, která ve snímku zazní opakovaně, se jmenuje „Paganini“. Jedná se rovněž o titulní píseň k filmu Romance za korunu z roku 1975. (majky19)
- Ve většině záběrů jsou na výdejních stojanech na benzín položeny plechovky od oleje, aby zakryly červené a zelené světlo na horní straně. Tato pumpa je totiž již samoobslužná (červená netankovat, zelené tankovat) a nepotřebuje tedy obsluhu, která by za vás tankovala. (PaulxH)
Reklama