Režie:
Alejandro JodorowskyKamera:
Antonio ReynosoVOD (2)
Obsahy(2)
Film vypráví příběh o Fandovi a jeho ochrnuté přítelkyni Lis, kteří spolu putují vyprahlou postapokalyptickou pustinou a hledají bájné město Tar – místo, kde člověk může poznat pravou podstatu věčnosti a dosáhnout osvícení. Na své cestě se setkávají s mnoha zvláštními lidmi a dostávají se do znepokojivých situací. Fando a Lis je mexický film z roku 1968, který natočil Alejandro Jodorowsky jako svůj celovečerní režijní debut. Jedná se o adaptaci stejnojmenné divadelní hry Fernanda Arrabala z roku 1962, který s Jodorowským na filmu spolupracoval. (Film Europe)
(více)Videa (1)
Recenze (36)
Černobílé podobenství je současně alegorií, fantaskním putováním na pomezí symbolismu a surrealismu, rozhodně však nejde o fantasy. Při sledování jsem si vybavil řadu jmen - Luis Buñuel, V.Chytilová, P.Juráček, J.Němec...vůbec na českou novou vlnu jsem vzpomínal často (Sedmikrásky, Ovoce stromů rajských jíme, Případ pro začínajícího kata, Mučedníci lásky, Archa bláznů aj.). Stejně jako báseň nechává i zde Jodorowsky na divákovi, co všechno uvidí - Snídaně v trávě, stvoření člověka, Poslední večeře Páně, život a smrt, věčné hledání... Většina scén má místo hudebního doprovodu jen rozličné zvuky a ruchy, které se mnohdy až zadírají pod kůži. Experimentální film tak typický pro kinematografii 60.let (mj. tehdy oblíbené opakování záběrů či snímání pozpátku). Dnes silně artová záležitost rozhodně nesedne každému. ()
"Hrajeme." - "Já jsem slavný pianista." - "Jestli jsi slavný pianista a já ti useknu ruku, co pak budeš dělat?" - "Budu slavným malířem." - "A když ti useknu i tu druhou, co pak budeš dělat?" - "Stanu se slavným tanečníkem." - "A když ti useknu nohy, tak co?" - "Budu slavným zpěvákem." - "A když ti useknu hlavu?" - "Až budu mrtvý, moje kůže bude výborný buben." - "A co když spálím ten buben?" - "Stanu se mrakem a budu moci mít jakýkoliv tvar." - "A když se mrak vypaří, co potom?" - "Stanu se deštěm a vyrobím válečné žně!" - "Vyhrál jsi." Celovečerní prvotina Alejandra Jodorowského se v době svého vzniku setkala s velmi rozporuplnou kritikou, v mnoha zemích byl film zakázán, jinde se nepromítal vůbec, čemuž se ale ani trochu nedivím. Experimentálně a surrealisticky laděné cvičení na téma symboliky, fantazijních (snových) představ a vizí lze jen velmi obtížně uchopit (je to vlastně nemožné). Možná, kdybych dílko sledoval v alkoholovém či jiném oparu, výsledek by se dostavil a já tuto filmovou koláž pochopil mnohem lépe. Fando a Lis jsou milenci, jejichž láska ovšem občas přerůstá v čistou nenávist, zejména Fando někdy s Lis zachází jako s kusem hadru, a to doslova (ne nadarmo se říká láska až za hrob, v tomto případě to platí dvojnásob). Jodorowsky má, jak jsem se dočetl, velmi široké obzory (co se umělecké činnosti týče). Je to dost znát, já této směsici všeho možného tiše tleskám a jdu dumat, co jsem to vlastně viděl. ()
Představte si, že překládáte z japangličtiny 700 stránkový návod na obsluhu linky na výrobu brožovaných knih. A když toho máte akorát, pustíte si Jodorowského nebo Arrabala nebo oba současně, a necháte na sebe působit jejich fantasmata, aniž byste se ptali proč a k čemu. A pak se zase vracíte k práci a cítíte se osvěženi a příjemně vytrženi z bezduché racionality zautomatizované duševní práce. Pak film působí jako balzám, jako konopná mast trompetol, kterou tímto doporučuji, stejně jako film... "Stromy se schovávají za llisty" (film), ale "listy padají ke kořenům" (čínské přísloví), cestu do mýtického města Taru může vykonat jen ten, kdo půjde s křížem na zádech, ne dřevěným, ale lidským. ()
[LFŠ 2008] Do Taru, do Taru. Tak blízko a přesto tak daleko. Tohle alegorické putování s Jodorowským natáčeli divadelníci o víkendech, protože jejich surrealistická, částečne improvizovaná a vždy jiná divadelní představení byla velmi náročná na přípravu. No a Jodorowského pak při premiéře na filmovém festivalu v Acapulcu málem ukamenovali. Jak překrásný je pohřeb. Těm co film nepochopili bych doporučil dokument La Constellation Jodorowsky. ()
Film je to snový, jakmile si tento fakt uvědomíte, neměl by s jeho "pochopením" být větší problém. Témat je zde mnoho, bohatá symbolika vyžaduje od diváka velké znalosti a nebo představivost. Co zaujalo mě - věčné hledání mytického místa - zřejmě ideální lásky, strachů, které člověka stále znovu přepadají, když se mu toto hledání nedaří a agresivita a krutost, kterou to v něm vyvolává; nutnost bolestivého odpoutání se od rodičů, aby člověk konečně dospěl. Feministky musí mít z tohoto filmu jako zpodobnění mužské zbabělosti, zranitelnosti a nespolehlivosti jistě radost. Za pozornost rovněž stojí perfektní hudební a zvuková stránka filmu. ()
Galerie (64)
Photo © Producciones Panicas
![Fando a Lis - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/853/160853078_bf6e9c.jpg)
Reklama