Obsahy(1)
Tretí film režiséra Bélu Tarra tematicky i formálne nadväzuje na režisérov debut Rodinný krb. Dokumentuje rozpad manželského páru žijúceho na veľkom mestskom sídlisku s dvoma malými deťmi. Muž jedného dňa bez upozornenia i slova vysvetlenia nahádže pár vecí do cestovnej tašky a napriek protestom svojej manželky odíde, sám nevie kam, jednoducho preč. Režisér potom v retrospektíve a až nemilosrdne autenticky zachytáva udalosti, ktoré muža k tomuto kroku viedli. To, čo u neho spočiatku vyzeralo ako nezáujem o rodinu a snaha ujsť za lepším životom, sa postupne začína kryštalizovať ako dôsledok neustálych výčitiek zo strany manželky, ktorá trpí izoláciou na materskej a nedokáže sa realizovať inak ako obmedzovaním a ponižovaním svojho manžela. Titul Panelové vzťahy je metaforou ľudí, uväznených vo vlastných životoch, v rutine partnerských a pracovných vzťahov, ale aj v pasci socializmu, z ktorého sa nedá ujsť. Je nielen trpkou analýzou je (oficiální text distributora)
(více)Recenze (22)
V Panelových vztazích se variuje téma bytového soužití pod taktovkou Bély Tarra. Ten vykresluje trable manželského páru svým, z rané tvorby, typickým autentickým stylem, kdy v černobílých barvách nechává rámovat postavy v detailech a polodetailech a prací s neherci se snaží docílit co nejvěrohodnější realističnosti. Ve snímku si poprvé zahrává s časovými vztahy tím způsobem, že napřed ukáže manželskou hádku a pak retrospektivně ukazuje epizody z jejich manželského soužití aneb to, co přecházelo jejich zásadní hádce. Opět geniálně napsané dialogy a stísněná atmosféra bytu, ve kterém se odehrává problém mezilidských vztahů. Závěrečná scéna filmu nezapomenutelná a skvěle podchycující dojem a zážitek z filmu. [KINEMATOGRAFIE MAĎARSKA] ()
Dostalo mě to. Jeden z nejpravdivějších a nejreálnějších filmů vůbec. Vlastně téměř geniální celkový tvar, kde v sobě každá scéna skrývá mnoho velmi skutečných poznatků - některé z nich jsem asi ještě nikdy žádném filmu nezachytil. Ani náznak nějaké křeči nebo umělosti. Tarr byl pán i v raných letech tvorby. ()
Socialistická podoba „šťastného“ manželství: lehce hysterická žena, v manželství (nebo spíš z manželství) apatický muž; film začíná jejich rozchodem a na několika epizodách z minulosti s brutální nezaujatostí ukazuje, proč mezi nimi začala komunikace drhnout. Nepotřebujeme znát jména ani další detaily z jejich životů, definuje je prostředí. Fráze paneláková šeď k Prefab People sedí dokonale. Kamera během dlouhých dialogů pozoruje tváře manželů v dotěrných detailech, což napomáhá stísňujícímu dojmu. Není úniku a není to příjemné. Hlavně střídmá délka činí tuhle záměrnou nesnesitelnost snesitelnou. 60% ()
Znalý tvorby Bély Tarra může považovat za odklon k formalismu buď jeho dvouzáběrovou televizní adaptaci Macbeth, nebo následný Podzimní almanach. Určité tendence lze podle mě vystopovat již tady. Tarrův návrat k černobílému materiálu považuji za důmyslný tah, kterým posiluje především dokumentárnost. Opět velmi chytře napsané dialogy tu nejsou již tak často prezentovány ve velkých detailech, daleko více v detailech a polocelcích. Nemálokrát rozostřená ruční 16mm kamera nyní spíše s odstupem pozoruje. Nejdospělejší raný Tarr. Pro Shadwella: A teprve čtivo o Sanaci betonových konstrukcí stojí za to. :-) ()
Iba pred pár hodinami som dopozeral Fassbinderov film Proč posedl amok pana R., do komentára som napísal, že mi pripomína Papouškove filmy o Homolkovcoch a vzápätí pozerám Panelové vzťahy, ktoré sú iba inou variáciou na neznesiteľnosť klietkového chovu, ktorý mali ľudia za socializmu považovať za plnohodnotný život. Ešte by som k tomu pridal Chytilovej Panelstory a to je všetko quod erat demonstrandum. Nie je to iba otázka materiálového nedostatku. S rovnakým problémom sa stretávajú jednotlivci i celé rodiny, pokiaľ sú ich životy nasmerované na konzum, pretože po naplnení tohto mizerného cieľa nastáva prázdno, ktoré sa nedá prekonať skokom. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (1)
- Cena: MFF Locarno 1982: Zvláštní uznání (Béla Tarr). [LFŠ 2010] (Krouťák)
Reklama