Režie:
Paul MarcusKamera:
Giovanni GalassoHudba:
Andrea GuerraHrají:
Hans Matheson, Laura Morante, Rike Schmid, Ángela Molina, Vittoria Puccini, Matthias Habich, Elisa Tovati, Ian Richardson, Klaus Händl, Simón Andreu (více)Obsahy(1)
Historický príbeh, ktorý mapuje obdobie Rímskej ríše. Keď je Nero ešte malý chlapec, stane sa svedkom vraždy svojho otca. Cisár ho dal zabiť za zradu a jeho ženu Agrippinu (Laura Moranteová) odsúdil na trvalé vyhnanstvo na ostrove tak vzdialenom, že sa tam nenájde jediná ľudská bytosť. Jej syn Nero, posledný potomok Augusta, zostane s tetou Domiciou, ktorá ho vraj naučí ctiť si Rím a jeho cisára. Nero si však viac váži slobodu, ako napokon všetci Rimania, ktorí zatiaľ iba nemali odvahu preliať krv svojho šialeného a krutého cisára. Keď ju však nájdu, cisárska koruna pripadne Claudiovi (Massimo Dapporto). Do Ríma sa vracia aj Nerova matka Agrippina, ktorá chce urobiť všetko preto, aby sa naplnila veštba a aby jej syn svojou rukou zatienil celú ríšu. Bude cisárom. Preto žiada Senecu, aby ho učil, rozhľadel jeho myseľ i oči, aby z neho urobil vládcu. Sama kontroluje synov život a veľmi rada sa vydá za Claudia po tom, čo dal on sám zabiť svoju manželku i jej milenca. Aj keď Nero má rád Acte (Rike Schmidová), matka ho v záujme budúcnosti prinúti oženiť sa s Octaviou. Agrippina však nečakala, že Claudius predsalen zmení závet ozval sa totiž hlas jeho krvi, ktorý rozhodol, že cisárom bude po ňom jeho syn Britanicus a nie Nero. Agrippina však pevne riadi Nerov osud. Preto sa jeho sen o tom, že odíde do Grécka, rozplynul. A preto sa po Claudiovej smrti sám stáva cisárom... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (20)
Při křesťanské krvi vpité do písku arény, co to mělo znamenat? Na tomhle masakru vlastních dějin že se podíleli Italové? Když si tak vzpomenu na kdysi zahlédnutý díl seriálu Okouzlení, evidentně ano - srovnatelné (tj. strašlivé) herecké výkony, vlezlou hudbu a migrénu způsobující dialogy mají oba počiny společné. Historické nesmysly už zde vyjmenoval kolega Karlos, tudíž se zmíním jen o přehrávajícím Mathesonovi, který se historickému Neronovi podobá asi jako já Dolphu Lundgrenovi, a scénáři, předkládajícím nám psychopata v císařském purpuru coby chudáka kluka, kterému všichni ubližují. Z nekonečných snah udělat snad ze všech zrůd světa sympaťáky, kteří to všechno mysleli dobře a zlá doba a okolí jim nedovolily projevit svou jemnější stránku, se mi už obrací žaludek naruby. A palec pro změnu dolů, Veličenstvo. ()
Viděl jsem pouze druhý díl, takže si tak úplně nejsem jistý, zda mi přísluší snímek hodnotit. Oceňuji, že zde Nero nebyl za absolutního tyrana (dokonce nepodpálil Řím, což se shoduje s tvrzeními moderních historiků), ale to, že se dal na scestí vinou zhrzené lásky, chlastu a harpyje Poppei, přijde jako hloupost i mně. (55.) ()
Podle moderních historiků sice Nero nebyl takovým vyšinutým tyranem, jak nám ho podávají především křesťanské anály, ale tohle je přeci jenom trošku moc. Začalo to už v úvodu, kdy byl zavražděn Neronův otec, který ovšem ve skutečnosti zemřel na vodnatelnost. Agrippina je zde vykreslena zprvu jako milující manželka a matka, ale v reálu byla dekadentní Římankou, která se v dobách hrůzovlády jejího bratra Caliguly dobrovolně zúčastňovala jeho incestních orgií. Že Nero vyrůstal na venkově je sice pravdou, ale nikoliv do jinošských dob. Caligula byl zavražděn v době, kdy byly Neronovi čtyři roky a vzápětí byla císařem Claudiem jeho matka povolána z vyhnanství a byly jí navráceny všechny statky jejího manžela, které po svatbě se senátorem Crispem, kterého otrávila, ještě více rozšířila. Nero tak byl rozmazlován od útlého věku, takže doba strávená mezi obyčejnými lidmi ho nijak nepoznamenala. A takhle by se dalo v příšerných historických nepřesnostech pokračovat dál. Prakticky co scéna, to nesmysl. Včetně té Neronovy poslední. Film mě neoslovil ani herecky. Matheson místy působil jako karikatura a ani ostatní herci, víceméně neznámí, tohle mizerné dílko nijak nepovznesli. Snad jediní, kdo trochu obstáli, byli představitelé Agrippiny a Senecy. Líbivé tak byly jen kostýmy a pár momentů, které Nerona uchránily před odpadem 10% ()
Země vzniku: Itálie v koprodukci Šp a VB? To sotva. Vůbec to tak tedy v jistých okamžicích nevypadalo. To bych opravdu nečekal. Nevím, kde jinde by měli znát autoři a nejen ti svou vlastní a nesmírně bohatou historii než právě zde v zemi, které více než před dvěma tisíci lety nejdříve vládli králové a později, po období republiky, za císařství císařové, jako byl např. Nero. Země a město Řím, které vládlo celému světu, určovalo politiku, klasickou kulturu, umění, obchod atd.. Vyjmenuji jen některé z největších hloupostí, které mně daly pořádně zabrat: Tigellinus odpravil Neronova otce i matku, Seneca si ve vyhnanství na Korsice liboval, Nero si na břehu řeky beze svědků podřezal žíly, Octavia se utopila. Jinak samotného císaře Nera mi bylo celkově a nakonec tak trochu líto. místama působil, tento spíše romantický herec značně komicky a v této roli by tomu tak být rozhodně nemělo.. Ještěže postavy, co se týče historie, jakžtakž seděly, na rozdíl od důležitých dat a mezníků. Ty dva díly s přítomností těch všech velice nepřesvědčivých herců pro mě byly opravdová muka. Velmi nepovedený film, a to hned v mnoha ohledech, z nichž jsem vyjmenoval jen ty nejpodstatnější..Vyzdvihl bych akorát hudbu, celkem věrohodně vypadající kostýmy, některé interiéry a exteriéry (všechny mně zde ale také neseděly) a pár hereckých výkonů, to je tak všechno. ()
Pozeral som to len chvíľku, ale na viac ako jednu hviezdičku to nie je. Odhliadnuc od nehoráznych historických nepresností mi bolo najviac zle z toho, ako je tu podaný samotný Nero - už len ten herec sa fyzicky do tej úlohy absolútne nehodí. Nero bol ješitný hlupák a blázon s obludným egom a nie takýto patetický sráč. Rozhodne na to, aká šťavnatá téma to je, tak je tento film vrcholne nezaujímavý a sterilný. ()
Galerie (20)
Zajímavosti (11)
- Herci včetně filmového štábu byli ubytovániv pětihvězdičkovém mezinárodním hotelu "Sindbad" (Lynette)
- Všechny kulisy historických budov byly pouze třetinové velikosti oproti originálním stavbám a nebyly postaveny z mramoru, ale z polystyrenu. (Lynette)
- Natáčelo se od října 2003 v Tunisku (velká část natáčení probíhala v poušti), konkrétně v Maria Penedo (Hammamet) - zde se natáčelo v místech o rozloze 10 hektarů, kde byly například postaveny nákladné kulisy baziliky Emilia a Julia, stejně jako chrámy Julia Ceasara a bohyně Vesty a Senátu (Chrám Senátu byl oproti jeho skutečné velikosti pouze třetinový, i tak měl až 7 metrů vysoké sloupy); dále císařský palác, předměstí a římská vila. Na natáčení dohlíželo sedm historiků a jeden archeolog v roli poradců. (Lynette)
Reklama