Režie:
Sally PotterScénář:
Sally PotterKamera:
Alexej RodionovHrají:
Tilda Swinton, Toby Jones, Dudley Sutton, Toby Stephens, Viktor Stěpanov, Heathcote Williams, Lothaire Bluteau, John Wood, Billy Zane, Thom Hoffman (více)Obsahy(1)
Román Orlando od Virginie Wooflovej, patril vždy do kategórie nesfilmovateľný. Sally Potter sa však nevzadala a aj keď musela zredukovať bohatú dejovú líniu na sedem epizód a vzdať sa väčšiny literárnych referencií predlohy. Orlando (Tilda Swinton) je mladý šľachtic a film sleduje sedem rôznych okamihov jeho života. Láska, sklamanie, riešenie životných otázok. (baruss)
(více)Recenze (57)
Audiovizuálně opojné, myšlenkově hutné a herecky strhující - Tilda Swinton opět potvrdila, že přes zdánlivou neatraktivitu je geniálním hereckým chameleonem, který bez mrknutí oka dokáže zcela přirozeně a plynule měnit několik hereckých poloh. Po většinu stopáže jsem snímek záběr po záběru a tón po tónu hltal s otevřenou pusou, přesto mi však po první projekci něco obtížně specifikovaného brání dát plný počet. Možná to, že i za kamerou stojící Sally Potter je na mě stejně geniální jako autorka předlohy, dost možná největší ženská osobnost světové literatury Virginia Woolfová. Trošku doufám, že zásluhou tohoto filmu se pokusím sáhnout po některém z jejích děl, ke kterým mám prozatím respekt. ()
Všechno, co v Orlandovi čtenář zakouší a teprve si v plynutí dourčuje, objevně a dobrodružně, živoucně, rozechvěle, dál a dál, všechno to netušené, nepředpokládané, odhalované se zrychleným dechem, co ze sebe vyplývá až v běhu, sledu, toku, noří se panensky z mlh textu i vlastní odvahy k přemýšlivosti a životu, je tady od začátku popsané, vysvětlené, pojmenované, zařazené do škatulek, vyložené jednoduchými slovy a názornými obrazy, zjednoznačněné, zpřehledněné, srovnané v bodech na osu časovou, mužsko-ženskou, filosoficko-sociální, abychom nedejbože netápali, nemýlili se. Umrtvené, ukotvené, odhalené a zbavené kouzla překvapivosti v ne-smělém vlastním odhalování - co a kdy už se odvážíme si sami pojmenovat a odhalit, co stále silněji probleskuje mezi slovy. **** Režisérka se s předlohou nemíjí, ale místo filmu, v němž by se odvážný, rebelský, osvobodivý proces sebepoznání hrdinky a její doby, extrapolovaný do několika ér a ústící v neklidnou vyhlídku zdrcující svou neuspokojivostí a omezeností a finálním nezvítězením - ale také neprohrou a nepodvolením se - stejně jako v reálném životě a době Virginie Woolfové, jakkoli nově rozežil, sledujeme jakýsi zjednodušený animovaný výtah, výklad, jako by ta nepodmanitelná předloha autorku filmu tak rozčilovala a znepokojovala, že si ji musela schematizovat a podmanit - a zabít. A zabití dovršit uspokojivým koncem, který ji nebude děsit. **** A pak se pokouší to prodat světu jako to, čím právě Woolfové Orlando je, aby pokud možno ho svou interpretací překryla, zahladila, vyhladila, protože její verze je bezpečná a s kýženou odměnou za životní hledání - v Orlandině "nalezení se" a "vrcholné seberealizaci" v zaměstnání i v dítěti. **** Nezamýšlený, tragický výsměch Virginii Woolfové, jež poukazovala na to, jak to vypadá, když ten nejsvobodnější duch toho nemůže ve své době pravdivě dosáhnout - výsměch, který však má své nepopiratelné kouzlo - protože i umrtvená a zpřehledněná ta struktura, ty výjevy, jak následují za sebou, pořád nesou stopy okouzlivosti - pokud vyloženě nejste z těch, kteří Woolfové Orlanda plně docenili v jeho nabitosti odvahou i za cenu bezútěšnosti, a nepotřebují se tudíž do života chlácholit slíbenou vyhlídkou na konečnou satisfakci. Pro takové by se tenhle film měl přejmenovat na "Je třeba zabít Orlanda" nebo "Jak je důležité zabít Orlanda". *~ ()
Neudělal jsem tu chybu, abych si před filmem přečetl knihu. Zatím na mě stále čeká a já se mohl oddat filmu bez jakéhokoliv srovnávání. A musím říci, že jsem si ho královsky užil. Úžasně výtvarná kamera jako by vypadla z filmů P.Greenaway - barokní obrazy, práce s barvou, šerosvitem, mlhou. Zastavením filmu vznikají svébytné fotografie. Skvělá hudba (David Motion, Sally Potter) rovněž připomene spolupráci M.Nymana s P.Greenewayem. Samotnou kapitolou je Tilda Swintonová, jejíž androgynní Orlando výstižně nachází polohu pro obě pohlaví a jejich splynutí a prolínání se. Je to ON, je to ONA. Orlando dostane darem dům, ale pod podmínkou, že nikdy nezestárne. Prochází stoletími a poznává lásky i zklamání, zrození i smrt. Film plyne jak voda v řece a čarovnými obrazy okouzlí každého, kdo se nechá. ()
Knihu jsem nečetla a přesto (nebo právě proto?) se mi film nelíbil. Tilda byla úchvatná, to ano, ale když není co hrát, ani Tilda to nezachrání. Bez ladu a skladu naházené střípky děje bez vysvětlení, proč zrovna tahle historická epocha si zasloužila zfilmování. Román Orlando se pro mě vrací do kategorie "nezfilmovatelný". ()
Od nejvyššího hodnocení mě odrazuje jen pár ve filmu rovnoměrně rozmístěných ani tak ne hlušších, ale prostě celkově jednodušších, předvídatelnějších a hodně neoriginálně působících scén. Ty ale výborně nahrazují scény katartické. Tilda je skvělá, Billy Zane ve své pětiminutové maxiroli bezprecedentně roztomilý, celé to vypadá moc hezky (ach, ty kostýmy!!) a hudba místy hraničí s dokonalostí. ()
Galerie (38)
Zajímavosti (5)
- Oproti románové předloze Orlando: A Biography od Virginie Woolfové se ve filmu objevuje řada změn. Režisérka se tak dlouho potýkala se složitou strukturou vyprávění románu, až se rozhodla, že napíše scénář jakoby nezávisle na předloze, ale se zachováním myšlenky a nálady původního díla. (Akbara)
- Přípravy na film trvaly celých 7 let, včetně složitého psaní scénáře k nesfilmovatelnému románu a neméně složitějšímu shánění producentů. Na vyznění filmu se podepsala i protagonistka Tilda Swinton, která se Sally Potter spolupracovala na scénáři 4 roky. (Akbara)
- Po neúspěšném přijetí režisérčina předchozího snímku The Gold Diggers bylo nadmíru obtížné sehnat finance v rodné Británii, proto se na produkci filmu podílelo tolik zahraničníci investorů. (Akbara)
Reklama