Obsahy(1)
Uzavřený Grímur je muž okolo čtyřicítky, který se dobrovolně izoluje mezi čtyřmi stěnami svého bytu a jen těžko navazuje nová přátelství. Má však zjevný talent a zdá se, že malování je pro něho nejen potěšením, ale také jistou terapií. Pronásledují ho totiž traumatizující vzpomínky a díky kresbám se vrací do dětství, jež prožil v malebném islandském městečku na pobřeží. Otec vyjížděl na moře jako rybář, maminka se láskyplně starala o celou rodinu a mladší sestra Gottina byla jeho nejbližší kamarádkou. Talentovaný Grímur zachycoval okolní svět tužkou na papír a jeho obrázky jako by předjímaly budoucí události. Tragické události. Kvůli tomu, co prožil jako chlapec, si dospělý Grímur neví rady s vlastním životem a musí se vydat proti proudu času, aby konečně uzavřel bolestnou kapitolu svého dětství. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (15)
Kdybych měla shrnout pocity z filmu, tak byly roztříštěné jak vlny o skály v islandském fjordu. A to přitom miluju severské filmy, jen s tím Islandem vedu neustále urputný boj. Celý příběh byl předložen formou prolínáním dvou časových rovin, což mně normálně vůbec nevadí, ale tady mně to nějak nesedlo a navíc byly některé momenty až moc absurdní. SPOILER: scéna kdy jde Grímur se sestrou na návštěvu k Álmúr, silně připomínala Jeníčka a Mařenku v perníkové chaloupce. To jsem nepřekousla - KONEC SPOILERU. Nepřirozenost některých hereckých projevů tomu také moc nepřidala a tak sice se smutkem, ale víc než trojka to nebude. ()
Nádherný film, který mi znovu dokázal jak vyspělá a kvalitní je kinematografie tohoto malého národa na severu Evropy. Citlivé prolínání časových linií, kdy si Grímur vybavuje vzpomínky z dětství, prožité s věrnou sestřičkou Gottlinou, s tátou rybářem a starostlivou matkou. Celým příběhem z dětství prochází chlapcovo přátelství se samotářskou ženou, kterou v městečku považují za podivínku a dokonce čarodějnici (zde i prolínání snu se skutečností). A celý život jako by symbolizovala hora tyčící se nad městem, což pochopíme až v záveru filmu, když malý Grímur o vlas unikl smrti, protože nebyl doma ve chvíli, kdy dům zasypala lavina a pohřbila tam jeho milovanou sestřičku. Nádherná poetika až sentiment dětství je v protikladu s příběhem současným, v němž se jako muž středního věku stále ještě Grímur střetává se stíny z dětství a je si dlouho nejistý svým vztahem k anglické lektorce kreslení, s níž čeká dítě - nádherný symbol na závěr - proti smrti Gottliny zrození nového života. - Podle ohlasů kolegů soudím, že to byl spíš film pro nás melancholiky než pro vyrovnané sangviniky. ()
Podivné, jak si osud dovede pohrávat s našimi životy. Vše, co Grímur prožil během svého dětství, a co si archivoval na svých lehce surrealistických kresbách, se projikovalo do jeho příštího života a determinovalo jeho chování. Na filmu je jasně vidět, jak se v našich životních postojích zračí dílem genetická predisposice, dílem pak vnější vlivy. Tragické peripetie, kterým byl vystaven v mladém věku, způsobily jeho poněkud bázlivé vystupování ve věku pozdějším. Svému osudu se však vzepřel a dveře za svou minulostí nakonec zavřel. ()
Plakát k filmu by možná spíše napovídal, že jde o jakýsi kriminální thriller. Ve skutečnosti se jedná o severské drama v pomalém tempu, pojednávající o muži středního věku, který si moc dobře neví rady se svým současným životem a zejména s momentální životní situací. ve které se ocitl. Ve vzpomínkách se vrací do dětství, které prožil se svými rodiči a sestrou na venkově. Není zde přímá dějová linka, naopak vše se dozvídáme pomalu a pomocí fragmentů vzpomínek a náznaků si dáváme postupně dohromady to nejdůležitější, co pomáhalo utvářet osobní rysy a motivy jednání hlavní postavy, včetně uvědomění si svých neobyčejných schopností a prožití jedné tragédie. Východisko snad lze nalézt v umění... Velmi citlivě podáno. ()
Severské drama jako řemen, příběh introvertního Grímura mě vtáhnul na první dobrou, postaral se o to výborný Ingvar Sigurðsson a jedním dechem dodávám, že se mi líbila i jeho dětská verze ve ztvárnění Áslákura Ingvarssona.. Prolínání dvou časových rovin mě vůbec nerušilo, byla jsem totiž zvědavá i napnutá, jak se to vysvětlí a hlavně jak to celé dopadne.. Zajímavé kresby, nádherný klavír, podmanivá atmosféra.. ()
Galerie (39)
Zajímavosti (1)
- Ve vzpomínkách na své dětství je malý Grímur neuvěřitelně podobný tomu velkému. Je to tím, že jej i jeho sestru hrají děti hlavního představitele Ingvara Eggerta Sigurðssona. (Zmiu)
Reklama