Režie:
Svatava SimonováScénář:
Jiří ŽáčekHudba:
Vadim PetrovHrají:
Vladimír Kratina, Veronika Freimanová, Jan Přeučil, Josef Bek, Josef Langmiler, Vlasta Žehrová, Luba Skořepová, Vladimír Hrubý, Václav Sloup, Jiří Bruder, Magdalena Reifová, Alfred StrejčekObsahy(1)
Romantická pohádka vypráví o chudém malíři Jakubovi (V. Kratina), který navštíví smutné království, kde se nikdo nesmí smát. To se ale Jakubovi pranic nelíbí. Podaří se mu změnit smutné království na veselé? Můžeme prozradit, že kouzelné malování mu pomůže dostat za ženu krásnou princeznu Terezku (V. Freimanová) a vypořádat se i s komořím (J. Langmiler), který s pomocí úkladů a kouzel zlé čarodějnice (L. Skořepová) chtěl trůn i princeznu získat pro sebe. (Česká televize)
(více)Recenze (24)
Nebýt těch písničkových vsuvek (které podle titulků zpívá Eva Hrušková a Alfred Strejček), tak by ta pohádka byla lepší. Nepočítaje Přeučila, který zpívá k ději. Slušná skvadra herců, kde si to Josef Bek dává absolutně na pána. Akorát v okamžiku, kdy čarodějnice vyleje jed před komořího na zem a on se lekne, vyrazí ze sebe slovo, které mi zní jako "p.čo". :-) ()
Neokázale vtipně hláškující král, dobromyslný moudrý šašek, hezká princezna (s ukníkaným hlasem, ze kterého popuzeně poskakuju, ach, ta má trampolínová pohádková odpoledne, kdy trpím mořskou nemocí) mužný hrdina, padoušský padouch a jeho nepochopitelná zlo kouzelná asi osobní asistentka nebo co. Celé to završuje příjemná hudba, chytré texty písniček a to, že tam nikdo při zpěvu nevydává zvuky jak mrouskající se kočky, což je častým nešvarem kulisových hodinovek. ()
Jedna z určitě těch lepších televizních pohádek s hezkou princeznou Veronikou Freimanovou, mužným malířem Vladimírem Kratinou a zapomnětlivým králem Josefem Bekem. Vše se odehrává v duchu tradiční nedělní pohádky, není se čeho bát, oběd se příjemně rozkládá v žaludku při pohledu na zlého králova rádce, který díky šaškově oddanosti princezně a králi za své zločiny zaplatí. Hudba: Vadim Petrov. Hláška: Na takové ptáčky, máme svoje háčky.:-) ()
U takových typů pohádky selhává bohužel samotná dramatizace. Zkrátka pohádka je vlastně pořádně o ničem. Zajímavé mi tak přišlo jen to, že Jana Přeučila jsem už po druhé viděl v kladné roli, což se moc často nestávalo a u pohádek už vůbec ne. Poprvé v Král, kejklíř a hvězdář. Jinak zkrátka pořádné zlo ani silnější dějová linka. ()
aha, takže takhle se vyrovnáme se zlem, jo? ...prostě PUF... no to je hodně málo teda. Bek byl milej, Langmiler jako vždycky odpudivej a Přeučil....mno ty jeho dobrosrdečné xichtíky mu nelze věřit, když přitom tak hýbe tím obočím:)) Freimanovou moc ráda nemá, zato Kratina se mi vždycky - tehdy- moc líbil. Písničky fajn, nápad s malováním super, ale nechápu, když ten chlap uměl zhmotňovat zlato, že po něm nebyla větší sháňka a nebo ty jeho věcičky taky časem zmizely jako ty dvířka nebo co? A co ta baba? Takový nedotažený, nedořečený to bylo, no. ()
Galerie (4)
Zajímavosti (1)
- Vladimír Kratina (Jakub) se v této pohádce jmenuje stejně jako v pohádce O loupežníku Olbramovi (1985), ve které však nehraje malíře, ale loupežníka. (ajlonka)
Reklama