Režie:
Jae-yong KwakScénář:
Jae-yong KwakKamera:
Han-cheol JeongHudba:
Seung-hyun ChoiHrají:
Ji-hyeon Jeon, Soo-ro Kim, Ki-woo Lee, Tae-hyeon Cha, Jae-hyeong Jeon, Jae-yong Kwak, Hyeok Jang, Jeong-tae Kim, Jeong-se Oh, Ho-bin Jeong, Ye-jin Lim (více)Obsahy(1)
Ona je drsná policistka bez slitování, on dobrosrdečný učitel, který jen pronásledoval zloděje ukradené dámské kabelky. Na policejní stanici ale skončil on. A právě na základě těchto událostí vznikne životní pouto dvou mladých lidí, kterým život zrovna dvakrát nepřeje. Jak se dá vypořádat s nepřízní osudu? A vyplatí se vůbec bojovat? Režisér Jae-young Kwak (My Sassy Girl, The Classic) i do třetice originálním způsobem obohacuje vody romantického filmu. (numi)
(více)Recenze (90)
Prví polovica filmu je podľa mňa tým najvtipnejším čo Jae-yong Kwak napísal a zároveň aj najlepšie natočeným. Neskutočne zábavná romantika s vtipmi, ktoré ma aj po rokoch neskutočne rozosmiali. Žiadne pubertálne hlúposti ale často veľmi nápadité scénky. Ústredný pár je povahovo na tom podobne ako v My Sassy Girl, ale tentokrát ona nie je tak prehnane krutá a on nie je taký pasívny chudák, ktorý by sa nesnažil vzdorovať všetkým jej výmyslom. Chémia medzi nimi funguje od prvej sekundy. Strašne ma bavila práca s hudbou, ktorá jednotlivým scénam dodáva potrebnú náladu. Kwak si znova neodpusti aj mix žánrov, takže sa dočkáme aj kvalitnej bitky, celkom krvavej prestrelky v ktorej bleskovo uvidíme aj priestrely hlavy alebo rozprávkovo pojatú scénku o vzniku jedného zvyku. Prvá polovica filmu je pre má totálny Kórejský romanticko-komediálny top za 10/10. Lenže v polovici sa Kwak rozhodne prehodiť žánrový výhybku nadobro. Prímes tragédie tentoraz z perfektne vyváženého pokrmu urobil divne chutnajúce jedlo, ktoré sadne málokomu. Mne určite nesadlo. Nastane smrť jedného z paru a tak sa jeho druhá polovička zvyšok filmu bezcieľne poflakuje, snaží sa zabiť až nakoniec sa s osudom tak nejak zmieri. Teoreticky snáď mohla aj táto línia fungovať (ako napríklad v skvelom americkom Duchovi), ale v tomto prevedení to pôsobí nemastne neslane a ja som sa nevedel dočkať kedy sa to konečne skončí. Záverečné cameo s pomrknutím na My Sassy Girl to v mojich očiach nezachránilo. Druhá polovica je u mňa za rozpačitých 6/10 a celkovo teda za 8/10. Tá prvá polovica je proste tak dokonalá, že ani pokazená druhá časť mi nezoberie chuť si film pustiť znova. Ale je veľká škoda, že to dopadlo tak divne. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $32,100,000║ ()
70%. Windstruck (ktorý hlavne vďaka záverečnému epilógu je možno považovať za voľný prequel k My Sassy girl) je tak prvým zakopnutím v Jae-young Kwakovej režisérskej filmografii (a pevne verím, že aj posledným). Podobne ako v jeho predchádzajúcich dvoch výborných filmoch (My Sassy girl a Classic), tak aj tu je žáner romantickej komédie postupne v deji dopĺňaný o krátke odbočky do iných žánrov. Lenže zatiaľ čo v spomínaných dvoch filmoch, boli tieto presahy plne podriadené hlavnej naračnej linke samotného filmu bez toho aby ju narušovali, tak vo Windstruck tomu už tak nie je. Niekde za polovicou filmu sa zrazu z romantickej komédie (ktorá ako vždy Kwakovi ide veľmi dobre) stáva dráma s prepvapivo vysokým počtom akčných prvkov a jednoliatosť filmu ruka v ruke so súdržnosťou deja sa zrazu rozpadá. V závere sa síce Kwak znova snaží nadviazať na pôvodné smerovanie, ale už je to viazanie, v ktorom sa objavujú sem-tam aj nejaké trhliny. To ma za následok v mojom prípade aj ďalšiu skutočnosť - prvý krát mám pri juhokórejskej romantickej komédii určitý pocit citovej vydierateľnosti. Po dopozeraní tak ostáva v myšlienkách jemná pachuť, že sa tentokrát nepodarilo všetko tak, ako sa plánovalo. Je to o to smutnejšie, že spomínaný odkaz na My Sassy girl pôsobí veľmi príjemne a okúzľujúca Ji-hyun Jun je ako vždy neodolateľná. ()
Zdá se, že mám velkou výhodu, že jsem My Sassy Girl ještě neviděla, takže jsem si Windstruck dost užila. Tři čtvrtiny filmu jsem se velmi dobře bavila nádhernou romanticko-komickou linií příběhu. Střelená policistka a plachý učitel jsou kouzelná dvojka a jednu chvíli to dokonce vypadalo, že se v korejském filmu dočkám i polibku. No zůstalo jen u očekávání. Plné hodnocení bohužel úplně pokazil závěr. Nevadila mi nadpřirozená duchovní nadsázka, ale její délka, konec byl trochu roztahaný a tím ztratil na účinnosti. ()
Policistka Kyung-jin Yeo je mi sympatická. Hýří totiž příkladnou aktivitou vůči zločinu v pracovní době i v době volna, zdi překonává velmi zvláštním způsobem za pomoci mužského schodu a její výchovné metody bohatých spratků by asi v zákoně těžko hledaly oporu. A její nově navázaný vztah s nejednou neprávem zatčeným učitelem fyziky Myung-woo Ko pro mne byl zdrojem příjemné zábavy, která však poměrně rychle skončila a nastalo pravé, nefalšované, slzopudné drama s neskutečně natahovaným koncem. Za mě je to škoda, protože se to rozjelo slušně, ale jakmile se začalo tlačit na citovou pilu, tak jsem pod jejím ostřím poměrně trpěl. ()
Jsem znechucený. Tohle má být film od tvůrců skvostné My Sassy Girl? Jun Ji-Hyun je sice sladká jako vždy a vydržel bych se na ni dívat hodiny, ale zbytek? Na korejských melodramatech a romantických komediích obdivuji lehkost a nápaditost, s jakou se pohybují v žánrových klišé - ve Windstruck je všechno tak těžkopádné, strašně se tlačí na pilu a dojetí veškeré žádné. Celá druhá polovina se strašně vleče, točí se v kruhu a dojí slzy. Marně. Závěrečné navázání na (resp. před) My Sassy Girl mě urazilo a naštvalo. Fuj! ()
Perfektní zastoupení komedie, drama, romantiky a akce tvoří zajímavý a pestrý film. Ji-hyeon Jeon je neskutečně talentovaná herečka a před kamerou poletuje téměř jako vítr. Může střílet, smát se, plakat..vždycky vypadá působivě. Proto je radost na ni pohledět. Tady se mi líbila snad ještě o trochu více než v My sassy girl. Jako celek téměř dokonalé, proto musím dát 5*. ()
Naprosto souhlasím s Lhurgoyfem. Windstruck je také pro mne, v kontextu s dosud mnou zkouknutou jihokorejskou filmovou tvorbou a speciálně MSG, obrovské zklamání. Odzbrojující lehkost a úsměvnost, která mě v MSG tak rozněžnila, je v dalším snímku režiséra Kwaka v nenávratnu. Windstruck se totiž snaží skloubit komediální taškařici s melodramatem a vůbec se mu to nedaří. Fórky použité v komediální části jsou někdy trapné a vykonstruované až hrůza. A situaci nezachrání ani opět neodolatelná Ji-hyun Jun v hlavní roli. V druhé polovině se film překulí do žánru vážného melodramatu. To, co mi v jihokorejských romantikách spolehlivě vhání slzy do očí, mě tentokrát téměř vůbec nedojalo a ještě způsobilo bolení hlavy. Co je moc, to je moc. Abych jen nekritizoval, pár scén se mi hodně líbilo. Třeba roztomilé umývání k sobě připoutaných hrdinů (že, Seifere :-)) a již vzpomínaná závěrečná scéna s hrdinou MSG, jež je i odkazem na tento dokonalý film. 5/10 ()
Abych se přiznal, tak zprvu sem si ani nevšim nějaký podobnosti s My sassy girl, ale jak sem tak nad tim zapřemýšlel, což teda dalo docela namáhu a moc se mi do toho nechtělo, ale tak sem si řek, kdo nic nezkusí, nic se nedozví, takže sem zapřemýšlel a musim uznat, že to některý příběhový prvky rozhodně podobný má, nicméně to mi ani trochu nevadí a první polovina se mi hodně líbila, taková milá pohodová a docela komediálně a zábavně podaná a k tomu roztomilá Jeon Ji-hyeon, jenže pak je brutální řez do příběhu, nastupuje rádoby velký drámo a mě to přestalo bavit, přišlo mi to trochu brzký, přece jenom hodina tohohle ubrečenýho drama byla docela dost, i když je pravda, že to bylo dobře natočený a ta legenda zajímavá a pěkně podaná ()
Windstruck by se klidně mohl jmenovat My Sassy Girl 2, už od prvních minut je Kwakův rukopis jasně zřetelný. První polovina se svému předchůdci zcela vyrovná, je veselá, hravá a hlavní hrdinka je snad ještě více "sassy". Bohužel ale z druhé půlky jsem trochu rozpačitý, především nepovažuji za dobrý nápad montovat do příběhu nadpřirozené prvky. ()
První polovina krásná romantická komedie, která rázem přesedlá v druhé polovině na drama, které mi tu skutečně nesedlo, ale na druhou stranu je to zas něco nového - trochu tej duchařiny do romantiky. 7/10 ()
Je to vynikajúca komediálne ladená romantická dráma od majstra žánru Kwak Jae-Younga. Má skvelý príbeh o drsnej policajtke, ktorá sa počas akcie zoznámi so slušným učiteľom a napriek rozdielnosti pováh medzi nimi preskočí iskra a vytvoria pár, ale všetko krásne sa raz skončí a aj ich rozdelí mimoriadne závažná udalosť. Ale láska si vždy nájde cestu. Spracovanie je perfektné, je až neskutočné, čo všetko sa môže nachádzať v romantickom filme a pritom to nepôsobilo výraznejšie samoúčelne, mafie, masový vrah, viacero zabitých ľudí, historická vložka, nejaká tá mystika a pritom to všetko tak krásne funguje. Nadpriemerná dĺžka tu nie je ani najmenší problém, celé je to tak úžasne hravé, milé a nápadité, tu sa nenájde jediná scéna, ktorú by som mohol skritizovať. Film by sa dal rozdeliť na tri tretiny, prvá je vydarená komédia s množstvom príjemných situácií, kde zaujme minimálne už len spôsob zoznámenia hlavných postáv, druhá už kladie väčší dôraz na romantiku, ktorá je zvládnutá dobre, chválim perfektnú historickú vložku a samozrejme aj zásadnú scénu, ktorá výrazne zmení žáner a aj celé pojatie filmu a posledná tretina je pre mňa čistá dokonalosť, patrí medzi to najlepšie, čo som vôbec kedy videl, jedna úžasná nezabudnuteľná scéna strieda druhú, ešte úžasnejšiu a k tomu ten dokonalý záver v podobe odkazu na My sassy girl, ktorý moje nadšenie vyzdvihol až do úplných výšin, nádhera. A pritom tu úplne všetko funguje, páči sa mi humor, romantika, dokonca aj mierne depresívny pocit v polovici filmu. Herecké obsadenie je skvelé, Jeon Ji-Hyeon vo svojej klasickej a tým aj najlepšej úlohe, veľmi ma bavil aj jej priateľ Jang Hyuk a plno skvelých vedľajších postáv, obzvlášť postavy policajtov si ma získali. Réžia a technická stránka sú dokonalé, toto je jednoznačne absolútny vrchol žánru, skvelý vizuál, množstvo kamerových nápadov, zaujímavé efekty, tu nemám čo vytknúť. A k tomu tá krásna hudba, ktorá vylepší množstvo už tak výborných scén. Tu ani nemám čo vytknúť, jeden z najlepších filmov, aké som kedy videl, pričom záverečná tretina je už úplná dokonalosť a v rámci žánru absolútna špička. 90% ()
Ne až tak dokonalé jako My sassy girl, ale nemůžu nedat za pět. Méně romantické, více vážnější, skvěle využitá hudba známá z jiných filmů a božská Ji-hyun Jun. ()
Film začíná jako perfektní komedie, tak skvělá, že jsem byl připraven ohodnotit 5*. Za polovinou filmu se styl změní na poměrně napínavý drama/thriller, což by nebyl problém, jenže posledních asi 40 minut se nese v duchu slzopudné romance, což je něco, co nemám rád a obvykle se tomu záměrně vyhýbám! Pro mě tedy po perfektním začátku velké zklamání. Korejci jsou na tohle téma mistři, ale mně to prostě nic neřiká, takže nakonec jen slabší 4*. Nebýt toho konce, byl by Windstruck jedním z adeptů na mou nejoblíbenější korejskou komedii. ()
Láska je ten najsilnejší cit. Cit, ktorý ako jediný dokáže človeka prinútiť siahnúť na svoj život a to len pre to zvlaštne tlačenie pri srdci. Legenda pravila, že princ po 49 dňoch navždy odíde, ale dovtedy sa príde rozlúčiť so svojou princeznou. Po smrti sa chcel stať vetrom. Oplatí sa čakať ? Oplatí sa prežívať pre tých pár sekúnd ? Otázku, ktorú treba pokladať rozvážne a na odpoveď násjť ten správny čas. Niekedy je menej viac a úporné snaženie môže mať oveľa slabší efekt ako nápad, prirodzenosť, voľba prostriedku. Že niesú slzy na krajíčku to, čo nám zviera hrdlo, že to nieje smutná pesnička, ale možno iba pohľad keď niesú treba slová. A že to ide, ma už Kwak raz presvedčil. ()
Ona je nevyspytateľná. On fascinovaný jej drzosťou. Ona v sebe nesie traumu minulosti. On jej pomáha ako vie. Zaľúbia sa. Radosť trvá len okamih. Vždy to tak je. A preto je lúčenie veľmi bolestivé. Oči divákov sa utopia v slzách. Lebo sa mali tak radi. Ich láska nestihla rozkvitnúť. Len závanom vetra pohladila tváre. V pár vetách recept na kórejský slzopudný romanticko-komediálno-tragicko-dramatický komerčniak. Keď už vidím štvrtý po sebe, počiatočná fascinácia ustupuje opakovaniu (repetitívnosti). Všímam si skôr spoločné znaky a štruktúru rozprávania príbehu (navnadenia diváka). Musí ísť o mladé, začínajúce páriky. Ona je vždy sociopatka - buď nezvláda emócie, minulosť alebo jej vadí spoločnosť ako taká (nečudujem sa - príznačná bola napr. úvodná kamerová jazda, zachytávajúca kórejský megapolis, kde sa len veľmi ťažko hľadala známka prírody). On zvyčajne vzorný zamestnanec (študent). Ona má odžité niečo nepríjemné (kto z divákov nemá, že?; ináč na tom stavajú aj cigánske veštice: začnú, že určite Vás v minulosti stretlo silné sklamanie - pomaly sa z neho dostávate a pri udržaní optimizmu sa dožijete najmenej 99 rokov). ()
Romanca “mimo realitu”, ktorej samotná story pripomína skôr fantasy príbeh, než dianie v reálnom svete. Spočiatku celkom vtipný počin sa však odstupom času stal nátlakovou, emocionálnou bublinou, ktorá extrémne tlačila na pílu. Sľuboval som si viac, dostal som len lepší priemer, ktorý neohúril natoľko, aby som skákal od radosti. ()
Esenciálna zbierka všetkých kórejských klišé. Hlúpe postavy konajú hlúpe činy. Hlúpe gestá, neznesiteľná detinskosť v chovaní. "Nae Meori Sogui Jiugae" je len jedno a ostatným kórejským filmom sa nedarí k nemu emocionálne ani len vzdialene priblížiť. Niekedy mám tej ich kinematografie už vážne plné zuby. ()
Skvelá a vtipná prvá polovica filmu ma utvrdili v názore, že kórejci romantické komédie vedia. Niekoľkokrát som sa skutočne dobre zasmial. Hlavne nájdená stratená kabelka a následná reakcia, ale hlavne návšteva učiteľa v jeho triede(už sme spolu i spali!). Asi v polovici sa film zvrtne a preladí z veselej komédie na tvrdú drámu s typickým kórejským tlakom na city, voči ktorému som bol čiastočne imúnny. Občas sa však podarilo zabrnkať na city i mne. Tomu tlaku sa nedá úplne vyhnúť hlavne z dôvodu, že uplakané scény doprevádza naozaj nádherne smutná skladba. Mix žánrov(romantika, komédia, akčný, rozprávka, dráma, ducharina...), hlavne ten nečakaný prechod z romantiky do drámy filmu úplne nesadol a chvíľu to trvá, kým sa divák opäť naladí. Akčná vsuvka veľmi nevadí, ale striedanie sĺz a smiechu nevyšlo celkom podľa mojich predstáv. Hlavne pre skvelú prvú polovicu sa napriek tomu prikloním k slabším štyrom hviezdam. Pre baby však neskutočne účinný doják. 70%. ()
Mělo to skončit po té druhé "nehodě", tohle už bylo pro mě až moc přitažené za vlasy. Jediné co mě dokázalo udržet u obrazovky byla skvostná Ji-hyeon Jeon. 40% ()
Reklama