Režie:
Todd HaynesScénář:
Todd HaynesKamera:
Edward LachmanHudba:
Elmer BernsteinHrají:
Julianne Moore, Dennis Quaid, Dennis Haysbert, Patricia Clarkson, Viola Davis, James Rebhorn, Bette Henritze, Michael Gaston, Ryan Ward, Lindsay Andretta (více)Obsahy(1)
Whittakerovi jsou zdánlivě ideální rodina. Alespoň pro své okolí. Jsou klasickým obrazem ideálu padesátých let v Americe. Nic však nikdy není takové, jaké se zdá... Cathy je dokonalá žena v domácnosti, s perfektním životem, přesně taková, jaká by ideální žena v padesátých letech v Americe měla být. Je zdravá, má krásné děti, úspěšného manžela, sociální jistoty. Celý svět se jí však obrátí vzhůru nohama, když přistihne svého manžela s jiným mužem. Zmatená a zoufalá nachází útěchu v náruči afroamerického zahradníka Raymonda. Přes Frankovu sexuální orientaci a Cathyin vztah s Raymondem se pár snaží udržet manželství pohromadě. Oba dva to však změní jednou pro vždy. (Cinemax)
(více)Videa (1)
Recenze (141)
Pěkný průměrný film. Mě však nepoučil a nepřinesl mi nic, o čem bych nevěděla. Nemám ráda filmy o jiné pohlavní orientaci a při pomýšlení, že by se mi v životě stalo něco podobného jako této ženě, tak bych určitě našla radikální řez a nelítala bych s mužem po sexuologách, protože by se mi totálně zhnusil a nesnesla bych jeho blízkost vedle sebe. Scénář byl jednoduchý a místama přiblblý. Byly zde některé okamžiky, které by v životě určitě každá žena řešila jinak. ()
Todd Haynes se asi rád vypořádává s nelehkými výzvami. Pět let před atypickým zachycením životních osudů Boba Dylana (I’m not There) si dal za úkol natočit „totální“ retro. Leč, mírná inovace obsahu nezachraňuje zšeřelost formy a film tak poslouží hlavně milovníkům starých amerických melodramat. Nadprůměrné herecké výkony si však může vychutnat každý. 70% Zajímavé komentáře: zputnik, Rex Mundi, Sarpele ()
Pochoutka. Moc melodramat z let padesátých jsem neviděl, ale tento film mě přesvědčil, že takhle se přesně točily - až na téma příběhu. Kulisy, kostými a ten nádherně kýčovitý podzim - radost pohledět. Herecké výkony jsou výborné, hudba odpovídající, dokonoce i titulky z let dávno minulých. Skutečně stylový film se zajímavým obsahem. ()
Mám za to, že Mooreová byla v době natáčení těhotná, což dík Haynesově vedení a kostýmům není na první pohled znát. Když jsem film v době premiéry viděla prvně, neznala jsem ženské filmy Douglase Sirka a tak jsem "Daleko do nebe" chápala hlavně jako výtvarně stylizované drama o netoleranci se skvělými hereckými výkony a schopnou režií. Dnes už vím, že Tod Haynes režiséru Sirkovi filmem vzdal hold, což jsem si plně uvědomila teprve nedávno při sledování melodramatu "All That Heaven Allows"(1955). Takže: vizuál a název dokonalé, celkově nedoceněné. ()
Melodramatická "disneyovka", která nenabízí žádný smířlivý konec ani prince na bílém koni. Snaživá Popelka, Šípková Růženka, Kráska milující zvíře - vše v dechberoucích dobových kulisách s vynikající Julianne Moore v hlavní roli. Ačkoliv se ve výsledku jedná o chladnější, povrchnější a utopickou podívanou, ale my přeci umíme nahlédnout pod povrch - nebo snad už dneska nikoliv? ()
Galerie (31)
Zajímavosti (13)
- Julianne Morre byla nominována na Oscara v kategorii hlavní herečka společně s Nicole Kidman, se kterou si zahrála ve filmu Hodiny (2002). Nicole Kidman cenu nakonec vyhrála. (R´Hell)
- V komentáři k filmu Todd Haynes poznamenal, že ho ovlivnil film Rainera Wernera Fassbindera Strach jíst duše (1974). Oba filmy zobrazují pocity odcizení a trapnosti, které jsou zprostředkovány například tím, že se někdy na postavě zdrží o několik vteřin déle, než je divákovi příjemné, než přejde k další scéně. (classic)
- Modrá barva je ve filmu často použita jako symbol upadajícího manželství Franka (Dennis Quaid) a Cathy (Julianne Moore), například ve scéně, kdy Cathy obdrží telefonát od hartfordské policie ohledně Franka a jeho „potulování“, a později, když Frank a Cathy opouštějí ordinaci psychiatra po první návštěvě, aby se pokusili omezit Frankovy homosexuální sklony. Právě ve druhém z těchto okamžiků je použito jediné sprosté slovo v celém filmu, a to Frankem na adresu Cathy, což ještě více demonstruje chlad a hořkost, kterou vůči své ženě cítí, a dokonale to ladí s barevnou paletou, která je během této scény obklopuje. (classic)
Reklama