Režie:
Katka ŠulajováKamera:
Alexander ŠurkalaHudba:
Jan P. MuchowHrají:
Zuzana Šulajová, Mikuláš Křen, Richard Stanke, Pierre-Philippe Deleau, Matej Landl, Lucia Hurajová, Ivan Romančík st., Táňa Radeva, Marek Majeský (více)Obsahy(1)
Zuzana je príťažlivá a sympatická študentka výtvarného umenia, ktorá popri štúdiu pracuje, pretože by chcela začať žiť podľa vlastných predstáv. Vďaka svojmu prístupu k svetu a zmyslu pre dobrodružstvo sa dostáva do rôznych neočakávaných a pikantných situácií. Tak ako mnoho mladých ľudí sa snaží nájsť to, čo by ju napĺňalo, čo by chcela robiť, zistiť, s kým by chcela žiť. Od jedného milenca v Bratislave uteká do Paríža za druhým, keď má byť v škole, je v práci, keď je v škole, spí, keď má byť doma, cestuje po svete. Jednoducho sa často cíti byť o dve slabiky pozadu. A to nielen doslovne pri práci v dabingu, ale v prenesenom význame vo svojom vlastnom živote. Film je určený predovšetkým mladým ľuďom, je plný skvelej hudby Jana P. Muchowa ( Samotáři, Jedna ruka netleská, Šeptej ) a rovnako výborných a uvoľnených hereckých výkonov. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (50)
Film je o mladé ženě. Ta žena neví co chce a nedá pokoj dokud to nedostane. A jelikož jde z náruče do náruče, nemá čas dospět, natož něco vymyslet a něco se svým životem udělat. Potýká se s prázdnotou, obletována muži zjišťuje, že jí vlastně nic nebaví. Není jednoduchý být krasavice...hahaha! Scénář je neskutečně plochý a naivní asi tak na úrovni Bestiáře nebo podobných hitů. Záchranou (v mém případě) je Zuzana Šulajová, sluší jí to, je radost se na ní dívat. No a komu se ta holka líbí, dá body navíc. Jinak ovšem průměr. 60 (75%) ()
Sympatická Zuza skáče od dabingu ke studijním povinnostem, od přítele k francouzskému milenci. Několik okamžiků jejího uspěchaného života sledujeme v originální, vizuálně zdařilé atmosféře, v překvapivě svižném tempu, s překvapivě dominantní Zuzanou Šulajovou, kterou obsadila starší sestra, režisérka a scenáristka Katarína. Hlavní plus osobního příběhu (vedle vizuálního zpracování obrazu) vidím ve zvukové složce. Styl Jana P.Muchowa mi bez výjimky sedí, rušnost Bratislavy a poetiku Francie prokládá moderními hudebními trendy. Tudíž moje náhodné setkání se současnou slovenskou tvorbou dopadlo více než uspokojivě. ()
Slovy hlavní představitelky Zuzany Šulajové je tento film inspirován "z části z mého života, z části z Katčina, z části životů jiných lidí a z části vymyšlené". Už z toho lze leccos vytušit. A vskutku. Už po pěti minutách jsem nevěřícně hleděl na plátno a ptal se sám sebe, co to má znamenat. Nepřišel jsem na to... Neuvěřitelně nudné sledování neuvěřitelně podivného života hlavní hrdinky se slabým scénářem, absolutně nefungujícími pokusy a humor, kterým se však vůbec nikdo nesmál, a v neposlední řadě nulovými hereckými výkony s výjimkou Zuzany Šulajové. Slovenských filmů nevzniká mnoho. Bohužel, když už něco vznikne...:( ()
Zuzka Šulajová ma odzbrojila natoľko, že nemôžem ísť pod 4 hviezdy :) a taktiež aj preto, že som chcel zdvihnúť naozaj nízke percentuálne hodnotenie tejto snímky (17.9.2011 mal film len 55%). Pre mňa príjemný oddychový film o tom, že nájsť si v tomto svete spriaznenú dušu nie je až tak ľahké, aj keď máte plnú peňaženku. Pre mňa taká slovenská Amélia (ale toto berte naozaj s rezervou!). ()
A toto bolo čo? Malý, nezávislý, slovenský film? Kéž by. Ambice režisérky, scenáristky a sestry herečky hlavní role v jedné osobě, Kataríny Šulajové, nepochybně zaváněly „evropským přesahem“, jenže po cestě k divákovi ono aroma vyčpělo. Filmu nelze upřít vyhraněný vizuální styl, který by i býval byl pochválena, kdyby nesloužil pouze k prezentaci šmrncovních obrázků ze stoprocentně „evropské“ Paříže. Šmrnc naopak nepostrádá pohledná hlavní hrdinka, jenž by i hrála, kdyby měla co. A kdyby stejně jako všichni ostatní herci netrpěla zásluhou przničských post-synchromů. Zvnějšku prázdný příběh se nás snaží nalákat na chutný vnitřek, ale nenechte se zmást, pod mámivou slupkou naleznete jenom další neprostupnou vrstvu šedivého prachu. Snové sekvence by pak nejspíš měly příběh obohacovat, nicméně jej ještě více rozmělňují. Nakonec budete rádi za tu střídmou stopáž. Níže napsané mě vzhledem k výše napsanému asi nezbaví image zarputilého odpůrce československé kinematografie, ale „také O dve slabiky pozadu má světlé chvilky“. Například chytré použití product placementu (u scén jako s láhvi Kofoly by se měli inspirovat naši – rozuměj čeští – filmaři), nebo chytrá kamera (rotace kolem osy stolu). Takže jaký bude verdikt? Máme před sebou film, který nikam nespěchá, nikam nesměřuje, prostě jenom je a je si vědom toho, že je (když se budou udělovat ceny za nejzbytečnější použití slova je v jedné větě, dejte mi vědět). Na samém závěru se mění v zrcadlo sebe sama, možná i slovenské kinematografie, ale jaksi ignoruje skutečnost, že předešlých osmdesát minut děje připomínalo zmíněné komorní drama o dvou ženách vedoucích dialog asi tolik, jako připomínají lidská játra lemuří konečník. Víc komornosti by filmu totiž úžasně prospělo. 60% Zajímavé komentáře: Marius, Jordan, plagjoklas ()
Reklama