Režie:
Sofia CoppolaScénář:
Sofia CoppolaKamera:
Lance AcordHrají:
Kirsten Dunst, Jason Schwartzman, Judy Davis, Rip Torn, Rose Byrne, Asia Argento, Molly Shannon, Shirley Henderson, Danny Huston, Marianne Faithfull (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Rakouská princezna Marie Antoinette byla téměř ještě v dětském věku, když se stala manželkou mladého francouzského krále Ludvíka XVI., aby tak byly uspokojeny politické zájmy francouzské i rakouské vládnoucí dynastie. Ale ani Versailles se svou příslovečnou nádherou nemůže zastřít skutečnost, že se Marie Antoinette ve dvorské atmosféře skandálů a intrik cítí velmi osamocená. Další rána ji stihne v okamžiku, kdy zjistí, že je jí král nevěrný s jednou z dvorních dam. Frustrovaná královna hledá útěchu v nekonečných bezuzdných výstřelcích, čímž ovšem na svou hlavu přivolá hněv šlechty i lidu. A to nakonec zpečetí její osud. (AMC Czech)
(více)Recenze (571)
Film kopíruje tempo života samotné Marie Antoinetty, chvíli je nesnesitelně stereotipní, chvíli zběsile rychlý, chvíli nudný, chvíli šťastný, chvíli smutný. Na vlastní kůži tak člověk pochopí, co vedlo Marii k tomu, zamávat směšné etiketě a celému francouzskému lidu - ten je přece tak daleko a já chci žít!! Antoinetta příliš nemluví - ani nemůže - její pocity tak lze odhalit pouze jejím "pozorováním" - chování, napětí v její tváři, úsměvy z nutnosti a občas i úsměvy upřímné skrývají opravdu mnoho. Kirsten Dunst je skvělá! Tohle jsem asi ještě nikdy neřekl :), ale ten film funguje především díky ní. Takže když tahle (občas sice trochu neukočírovaná) jízda skončí a vy si po neuvěřitelně působivém závěru řeknete - ona to ta rozmazlená fiflena měla docela těžké - je to znamení, že Sofia Coppola zabodovala. 8/10 ()
Ocenění: Oscar '06 - kostýmy BAFTA - nominace: kostýmy, masky, výprava MFF Cannes - Cena francouzského edukačního systému, nominace na Zlatou palmu Las Vegas Film Critics Society Awards - výprava, kostýmy Phoenix Film Critics Society Awards - výprava, kostýmy Washington DC Area Film Critics Association Awards - výprava. .....Scénář : Sofia Coppola. Kamera : Lance Acord. Hudba : Jean-Benoît Dunckel a Nicolas Godin - ve filmu mimo jiné zazní : Adam & The Ants - Kings Of The Wild Frontier http://www.youtube.com/watch?v=xT27A6Sa10k ()
Jako nedívalo se na to špatně, ale ta hudba byla něco strašného... A taky se mi nezdálo, že by to bylo zrovna podle skutečných událostí. ()
Marie Antoinette je přesně ten druh historického filmu, který jsem za ta léta marně snažil najít. Geniálně natočené drama, u kterého nejde o historickou přesnost, ale o dokonalém zkoumání duše mladé ženy, "uvězněné" v nádherném (a skutečném) Versailles...Sofia Coppola natočila toto krásné dílo tak pomalu a s neuvěřitelným citem, že jsem díky tomu po celou tu dobu hltal každou vteřinu a precizní práce s kamerou, díky které film zní až lyricky, to celé všechno podtrhává. Na filmu si nejde nezamilovat jen úchvatné barevné obrazy, skvostné kostýmy, uvěřitelnou (rozhodně životní roli) Kirsten Dunst, režii, ale i chytlavý soundtrack - jak instrumentální, tak písničkový, u kterého jsem si jist, že Sofia Coppola je jediná, kdo jí kdy použil do filmu tohoto žánru. ()
Přetrpěných 120 minut, kdy jediné, co se mi honilo hlavou, bylo wtf?!?!? Možná i já bych to nastříhala líp, a i když to měl bejt film hlavně o ní samotný, netušila jsem, že to bude tak nechutně o ničem. Takhle to dopadá, když Američani točej film z evropský historie. ()
Coppola to opät dokázala. Už po tretíkrát ma totálne uspať. Nebyť honosnej výpravy, kostýmov, hudby (tej klasickej) a Kirsten Dunst s určitosťou by som to nedokázal dopozerať. ()
,,TOTO JE NA SMIECH." ,,TOTO, MADAM JE VERSAILLES." __ Už od úvodných titulkov sa mi do filmu obzvlášť nechcelo. Samozrejme, že zato mohla tá ,,nedobová" hudba, síce nie zlá, avšak do takého filmu z môjho pohľadu nevhodná. Po tomto rozdýchaní sa však je rozhodne načo pozerať. Predovšetkým vtedy, keď Sofia kladie dôraz na ,,odľahčenú" časť film ukazujúc zhýralý život šľachty a to s veľkým citom pre detail, občasnými až neuveriteľnými scénami (záber s terajšími keckami) a niekoľkými extra vybrúsenými dialógmi (,,VRAJ MÁTE ZÁĽUBU VO VÝROBE KĽÚČOV?" ,,ÁNO." ,,A BAVÍ VÁS ROBIŤ KĽÚČE? ,,POCHOPITEĽNE."), pričom je na škodu, že práve vinou poslabšieho scenára ich je menej. Posledná tretina, keď snímka naberá viacej osudovejších momentov je o poznanie slabšia, kedy režisérka nevie čo poriadne ukázať. Vo výsledku som bol však nadmieru milo prekvapený a opomenúc niekoľko slabších scén má u mňa Mária Antoinetta 4.5*. ()
Vzhledem k výpadku internetu a rodinnému odhlasování ve valné většině mi nezbývalo nic jiného, žen tento film shlédnout. Není to můj šálek kafe, ale dalo se na to koukat. Vyzvedl bych kostýmy a prostředí. Naopak co mě velmi iritovalo byl naprosto nevhodný soundtrack, který se do toho historična vůbec nehodil. ()
Zapomeňte na historickou přesnost. Stejně jako je film po výtvarné stránce stylizovaný podle obrazů (je opravdu úžasné sledovat, jak některé scény jakoby črtal štětec Fragonardův, jiné jsou rozpohybovanými Monetovými či Manetovými plátny), tak i celkově působí jako výpověď o tom jak, lze skrze umění vidět život a aktualizovat dějiny. Je úžasné jak dokáží The Strokes v kombinaci se střihem či zvláštním, záměrně "nehistorickým" projevem Dunstové vytrhávat mnohé scény z dobových kontextů. Dějiny probíhají kdesi za dveřmi, jakoby mimoděk, ale uvnitř je velká bizarní party. Místo historických konotací se v mysli vynořují nepatřičná asociace: Sylvie Fleury, David Bowie, Human Trafic... A když se na konci objeví vzbouřený lid, nechápeme, co v tomto světě, jenž funguje sám pro sebe, chce; nejsme schopni, obdobně jako samo panstvo, projevovat sociální cítění. A tak je, zdánlivě paradoxně, tento film ve své stylizaci mnohem věrnějším psychologickým a sociologickým portrétem díky tomu, že nabízí naprosté vcítění do postav. Je snad možné říci, že je pravdivější než "objektivní" historická fakta?? ()
Když jsem poprvé přišel na CSFD diskuze, ptal jsem se na Váš nejoblíbenější/nejkvalitnější film, který se zde nachází a je označen modrým či dokonce černým čtverečkem. Prostě film, který by si mohl atakovat TOP 300, ale přitom je skrýt v průměrném hodnocení. Jeden z účastníků diskuze (Rover) mi doporučil tenhle film. Poznamenal jsem si ho a čekal na dobu kdy se objeví v TV. Což bylo včera. Usedl jsem tedy před televizor a nechal se bavit historickým dramatem o známé francouzské královně a zároveň dceři Marie Terezie. Tu dokonalé zahrála Kirsten Dunst. Její herecký výkon je určitě největším kladem tohoto filmu. Druhým kladem je zajímavá hudba. Historický snímek s elektrickými kytarami? Pro někoho rušivé, pro mě ne. Musím říct, že tohle se mi také líbilo. Co mě ale hodně zklamalo je scénář. Loni jsem viděl Vévodkyní, což je podle mého podobný (taky se zabývá nešťastným manželstvím) film tomuto a ten mi přišel lépe napsaný. Měl poutavější příběh. 55% ()
Ani nádherná stylizace (prostředí, kostýmy) a zajímavý, na tento typ filmu poměrně neobvyklý soundtrack, nezachrání to, jak pocitově prázdný tento film je. Nepřidali tomu ani nevýrazní a většinou nezajímaví herci, kterým spíš uškodily paruky typické pro tu dobu. Myslím že je dobré znát aspoň základní historická fakta jak o samotné Marii Antoinettě tak i o Francii té doby, jinak si může divák připadat lehce zmatený. Věčná škoda, že tato fakta nebyla lépe využita, jednalo se o nejzajímavější prvek filmu, navíc konec byl takový nijaký "bez chuti." 5/10 ()
..merci..merci..merci.. ()
Docela se mi to líbilo, ale stejně se nemohu ubránit dojmu, že si režisérka nevybrala zrovna nejvhodnější téma. Američani prostě nemohou natočit vynikajjící film z evropských dějin (a to nemyslím nějak antiamericky, to je jako by Evropan chtěl natočit klasický western, také to nepůjde). A to ani, když nemají v úmyslu točit historický film v pravém slova smyslu, ale jen nějaký film o teenagerech ve Francii konce 18. století. Není to prostě ono, sklouzává to poněkud po povrchu. Je to na nějakých 70 %. ()
Osobité zpracování životního příběhu slavné panovnice, ve kterém nechybí nadhled a svérázný přístup k látce. ()
"Marii Antoinettu" bych hodnotila jako nechutnou splácaninu, které by pomohlo jediné - střih, střih, střih a ještě tak stokrát střih, až by zbylo deset minut. Celý film se děje pořád to samé, večírky, nákupy, plácání...a to hlavní, její život během Velké Francouzské revoluce, se tam přes to všechno už nejspíš nevešlo. Nechápu jak někdo může utratit majlant za natočení takového filmu, který je tak absurdně nezajímavý...přitom kdyby si vzali druhou polovinu jejího života, bylo by se rozhodně na co koukat. Nazývat to dramatem je tak minimálně docela urážlivé vůči ostatním dramatům, protože tohle byla spíš komedie, co si špatně na historické drama hraje. Jediný důvod, proč člověk vydrží dokoukat to, je Kirsten Dunst, kvůli které dávám jednu hvězdu, a druhou za kostýmy. Jiný důvod bych pro skouknutí ale neviděla. ()
Experimentální moderní film na historický námět, kde se dvě hodiny "nic neděje", zde je hodnocení čistě pocitové, zajímavý pokus. Styl tu nahradil děj. ()
Obrazová stránka dokonalá, hudební už trochu rozporuplnější. Kirsten vystihuje jen slovo rozkošná, i když její výkon rozhodně nebyl 100% a jsem z něj nečekaně docela v rozpacích. Antoinetta v podání Sofie Coppololové je na můj vkus až moc kladnou postavou. Scénka s Kirsten na posteli, kde je oděná jen v bílých punčoškách s pentlemi a zakrytá jedním obřím vějířem, se mi asi stejně vryla do paměti nejvíc z celého filmu. ()
kostymova radobi komedia, v kt. mi chybala akosi pointa. o com to vlastne bolo? vyprava pekna, taktiez je fajn, ze tam zakomponovali aj hudbu dneska, ale po vsetkych ostatnych strankach podla mna film zlyhava. ()
Ačkoliv tenhle žánr nepatří mezi mou "zlatou pětku" neměla jsem chuť film vypnout ani po v polovině. Ono je vlastně těžké filmek zaškatulkovat do určitého žánru; je to romantická, rozverná komedie nebo historické drama? Či dokonce teenagersovský film v kostýmech? Určitě Sofia Coppola dala spíš na svou fantazii, než historická fakta, přesto ji tleskám a neposílám zpět na přednášky z dějin Francie. Je fajn, že taky někdo zkusil natočit historický film, který nebude zkostnatělý a plný intrik, ale bude se snažit zachytit dospívající holku, co se narodila jako princezna a vdala se skoro dřív, než měla nárok na občanku. Rockové housličky k filmu sedí víc, než vážné tóny klasiky. Uvažuju, že si Kirsten Dunst zařadím mezi oblíbenou desítku herců ;-) ()
Takze je to oficialni, Sofia rox !! Jeji treti film a opet velmi povedena lahudka. V porovnani je to o kousicek lepsi, nez minimalisticke The Virgin Suicides, ale ne tak uzasne hypnoticky flegmaticke jako Lost In Translation. Ve sve podstate Marie Antoinette obsahuje zhruba to, co by se od ni dalo ocekavat, tedy historicky film plny autentickeho prostredi, kostymu a veskere te nudy okolo, ale je to prave Sofiin rezisersky talent a zensky "touch", ktery tomu vsemu dodava neco navic a nudny material transformuje v delikatni dobrutku. Snove zabery, neuveritelne bohata paleta pouzitych barvicek s dominanci ruzove, skvela atmosfera, co me ale dostalo ze vseho nejvic byla hudba. O svem vytribenem hudebnim vkusu nas uz Sofia presvedcila v predchozich kouscich, nicmene tohle trumflo vsechno a jednalo se z meho pohledu o jedno prijemne Deja Vu za druhym. Aphex Twin, Squarepusher, New Order, Siouxsie... tohle by asi nikdo jiny do historickeho filmu nevrazil, za coz ma Sofia muj obdiv a kupodivu to tam (az na par vyjimek) skvele pasuje. Kdyz se napr. pri korunovacnim/svatebnim ceremonialu rozeznel Plainsong od The Cure, tak sem si sel z radosti regulerne zaskakat. Kirsten Dunst byla super, prislo mi, ze ani nemusela nic hrat, jen se tam tak povalovala na gauci, prochazela se po zahradkach a jeji tvaricka a kostym obstarali zbytek. Tempo filmu se sice neda povazovat za ultra dynamicky pulzujici narez, nicmene v pripade Sofie a atmosfery, kterou dokaze vytvorit se nejedna o zasadnejsi minus, mozna i naopak. Necekal jsem nic, vubec se mi do toho nechtelo, ale vysledek rozhodne stoji za to. 8/10 ()
Reklama