Režie:
Sofia CoppolaScénář:
Sofia CoppolaKamera:
Lance AcordHrají:
Kirsten Dunst, Jason Schwartzman, Judy Davis, Rip Torn, Rose Byrne, Asia Argento, Molly Shannon, Shirley Henderson, Danny Huston, Marianne Faithfull (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Rakouská princezna Marie Antoinette byla téměř ještě v dětském věku, když se stala manželkou mladého francouzského krále Ludvíka XVI., aby tak byly uspokojeny politické zájmy francouzské i rakouské vládnoucí dynastie. Ale ani Versailles se svou příslovečnou nádherou nemůže zastřít skutečnost, že se Marie Antoinette ve dvorské atmosféře skandálů a intrik cítí velmi osamocená. Další rána ji stihne v okamžiku, kdy zjistí, že je jí král nevěrný s jednou z dvorních dam. Frustrovaná královna hledá útěchu v nekonečných bezuzdných výstřelcích, čímž ovšem na svou hlavu přivolá hněv šlechty i lidu. A to nakonec zpečetí její osud. (AMC Czech)
(více)Recenze (571)
Šlechtična. Slečinka "kremrolka." Styl plný krinolín. Stav dorůžova. Sladká přec, i přes závěr, životní řez. ()
Na novy film od pani reziserky som sa tesil a ocakavania boli skutocne vysoke. Je ocividne, ze Sofia Coppola nechcela tocit historicky film, ale skor sondu do zivota superzhyckanej rakuskej teenagerky, ktorej jedinou ulohou je porodit naslednika francuzskeho tronu. Film na mna posobil rozpacitym dojmom. Tak ako Smrt panien a Stratene v preklade su predovsetkym komornymi dramami so silnym pribehom, Marie Antoinette je velkolepou kostymovou orgiou, avsak dejovo prakticky o nicom. Je zrejme, ze SC chcela poukazat na obrovsku nudu, jednotvarnost a strohost palacoveho zivota, avsak mne chybal skutocny pribeh, ktory by spojil ten sled prekrasnych zaberov. Marie Antoinette je skvele natocenym filmom, vyborne odohranym, avsak obsahovo a myslienkovo je uplne prazdny. Co by som mozno odpustil inde, tu neprepacim, lebo SC ma jednoznacne naviac. ()
Největší filmová nuda. Dobře, možná ne největší, ale už jen asi u těch 20 minut, které jsem to vydržela, jsem se mohla uzívat. Mám Kirsten ráda, ale ani kvůli ní jsem nebyla schopná koukat dál. Nuda nuda nuda. ()
Po půlce filmu jsem uvažoval tak o třech hvězdičkách, ale díky závěrečné čtvrthodince hodnotím o hvězdičku výš. Začnu trochu odlehčeně, snad u žádného filmu jsem nečekal na sexuální scénu tak napjatě a tak dlouho ;-). I když není Kirsten Dunst můj typ, kdyby mi ji přivedli k oltáři a pak i do manželského lože, asi bych přestal být asexuální. A nyní vážněji, je úžasné vidět tuto historickou postavu jinak, než, jak nám ji předkládají učebnice dějěpisu a sledovat to z pohledu královského dvora než z prostého lidu. Za zmínku rozhodně stojí hudební složka filmu. S. Coppola si skutečně se soundtrackem pohrála a i Kirsten Dunst v závěru dokazuje, že hrát umí. Pozor SPOILER! Byl jsem sice trochu zklamán, že nedošlo ke ztvárnění samotné popravy, nicméně závěrečná scéna funguje i tak velmi dobře...takže 4*! ()
Kde je poprava? … já se tak těšil na velké finále a oni ho úplně vypustili ! ()
Váhal jsem zda tři nebo čtyři hvězdičky, nakonec čtyři, pro skvělou vizuální stránku. Ale nemohu si nepostěžovat na úplné pominutí aféry s náhrdelníkem, která mi nejen proto, že byla zásadním důvodem nenávisti v níž měl Marii Antoinettu lid, ale i pro ilustrativnost s níž ukazuje míru "prointrikovanosti" dvora, ve filmu chyběla. ()
Copak o to, Coppola točit umí a její filmy rozhodně nepostrádají originalitu, což platí i pro Marii Antoinettu. Bohužel však veškerá nápaditost tohoto filmu byla zabita dlouhou stopáží, a tak ani krásné záběry, kterých tu bylo poměrně dost, a zajímavé spojení historického tématu se současnou hudbou nemohly zabránit tomu, aby se divák místama nudil. ()
Kdo zná Dumasovy Paměti lékařovy, toho tento film nepřekvapí. Dumas z historie dělá barvitou dějovou omalovánku (lásky, vášně, milenci, intriky), zatímco Coppola je fascinována Versailles, neboť se v něm lidé stávají kostýmovanými věcmi bez duše, pouhými hodinovými strojky, které se pohybují dle přesně daného programu. Jenže jde zase o omalovánku, protože veškerá síla filmu je vyplýtvána na barevnou jednotu obrazu, na geometrickou vyváženost celku, což začne po chvíli nudit. Ošklivost měla být přítomna ve filmu hned od začátku, měla narušovat všechnu tu prázdnou dokonalost. Přesto je film v jádru nepříjemně aktuální - kdyby moderní společnost umožnila ženám porodit dle tradičních biologických hodin (tedy pár let po první menstruaci) a nenutila je hledat nereálné "štěstí", mnoho problémů by odpadlo. ()
Asi nejvíce mě oslovil soundtrack, protože jsem se předem moc o produkci nezajímal a čekal jsem historický film se vším všudy. Sofia Coppola servíruje na královské stoly a do zahrad spíše atmosféru šlechtického hýřivého života a zahlcuje barvami kostýmů, jídla i masek. Takže takový hodinový umělecký videoklip s pohodovou muzikou. Nejpěknější je ovšem záběr na Conversky, hodně vydařený vtípek :-) ()
Kirsten Dunst je ve své role prostě.. famózní! Atmosféra byla krásně vystihnutá, stejně jako dobové kostýmy a vše, co k tomu patří. A hudba k tomu byla také výborně vybrána, opravdu nemám slov! ()
Maličko rozvleklý, víc než maličko plytký a poněkud nevýrazný pokus o moderní pojetí osudu Marie Antoinetty. Sofia Coppola ji představuje jako mladičkou, živou, bezprostřední, veskrze pozitivně naladěnou dívku, která je natolik tvárná a přizpůsobivá - ale i silná, že se dokáže srovnat se svazujícími pravidly etikety i s nenaplněnými očekáváními francouzského dvora. Útěchu nachází v typických i méně typických holčičích radostech, které ovšem stojí nemalé množství finančních prostředků. (Na její obranu je ale nutno podotknout, že státní kasu zruinovala v první řadě podpora války za nezávislost Spojených států na Velké Británii, nikoli rozhazovačnost jediné ženy.) V podání Sofie Coppoly se ovšem v (převážně) kostýmních orgiích utápí nejenom sama hlavní hrdinka, ale spolu s ní i podstata jejího příběhu. Nevím, jaká byla ve skutečnosti, ale žila si v uzavřeném světě zaplněném až k prasknutí přepychem a živeném klevetami, rozmařilým nápady a drobnými i většími intrikami, zatímco za zdmi honosných sídel, mimo rozmarné hry mocných, pomalu zrála revoluce. ----- !!! MOŽNÝ SPOILER !!! ----- Myslím, že jste obeznámeni s tím, jak skončila Marie Antoinetta, leč vyprávění se rozhodlo ušetřit vás nehezkých scén, ve vhodný okamžik se předčasně uzavřelo a tak nenápadně zastřelo historická fakta, aby dopřálo mladé královně poměrně poklidný odchod ze scény. Možná i proto finále vyznívá tak trochu do ztracena - nehledě na to, že průměrný divák obyčejně nebývá přespříliš útlocitný. ()
Sofia Coppola točí velice zvláštní filmy a tenhle byl ještě trochu jiný než ty její předchozí a budoucí. A musím říct, že málokterý historický film mne nějak více osloví a tenhle mne tedy oslovil. Je težké říct proč, jak, čím, ale pocit, který ve mně na konci zanechal byl prostě Coppolovský. :) Spousta lidí říká, že je to jen o krásných kostýmech - a že jsem tedy hezčí neviděla - ale taky tak silný pocit, že bych chtěla v těch kostýmech propařit celou noc a pak koukat na východ slunce jsem už dlouho u filmu neměla. Tenhle film byl prostě inspirativní. :) ()
Nejsem si jist, zda Kirsten Dunst vůbec pochopila, koho že v tom filmu hraje. Řekli jí asi, že naivní mladičkou dívenku překvapenou tím vším, co se kolem ní začalo dít a ona to tak zahrála. Tak z tohoto pohledu splněno. Z pohledu evropského vnímání historie a člověka obečně je to prázdné a zbytečné. Zde opravdu jedině pohled francouzský nebo ještě zajímavější by možná byl ten rakousko-uherský! 60% ()
Tak na to, že děj byl celkem o ničem, jsem se nenudil. Obzvláště originální a odvážné mi přišlo použití jiné, než dobové hudby (myslím, že jsem tam zaslechl Aphex Twina, Squarepushera a Air, většinu ostatního neznám nebo se mi nelíbí). Akorát na tom bále, jak na to pařili, se mi to tam nějak nehodilo. Sophia Coppola má asi za oblíbenou herečku Kirsten Dunst a za to jí můžu jedině děkovat. Nejen, že Kirsten má neuvěřitelně krásnej úsměv, ale ještě mi připomíná jednu českou (moravskou) herečku - Manu :-) (ona ví). Taky Jason Schwartzman je takovej nenápadnej, ale vynikající tvor. Další větu si už nečtěte. Každopádně myslel jsem, že jí nakonec setnou hlavu, ale nestalo se... ()
pozerske az to boli.. Ani meno Coppola nic neznamena.. Moderna hudba do klasiky ok..moze byt.. ale rozpravanie pribehu, zaver..hroza.. berem len to ze Maria ako zena na dvore isto trpela.. ale inak si dovoliiim povedat ze sa to dalo uchopit omnoho lepsie a nie tak "umelecko" praazdne..hm ble Tie hviezdicky su za Dunst.. ()
Kostýmová freska do dob, kdy vrchnost měla vše a lůza neměla co do huby. A když začaly chybět peníze, stejně jako dnes se zvedly daně. Životopisná Marie Antoinette je rozporuplný film. Na jednu stranu je to slušná kostýmovka, na druhou stranu s historií a životopisem dané královny si rozumí asi jako suchý chleba s těmi nejlepšími lahůdkami na stole Ludvíka XVI. Pro příklad stačí jen uvést, že zatímco ve filmu má Marie tři dět, ve skutečnosti měla čtyři. Navíc když už poměrně dlouho trvající film nezachytí popravu hlavní hrdinky, která k ní patří stejně jako všichni ti Ludvíkové k francouzské historii, tak co je to za životopisný film? Hold se ukázalo, že Coppola v sukních není Coppola chlap. Škoda, bylo zde nakročeno jistě dál než k jakémusi patvaru mezi poetickým uměleckým filmem a komerčním kostýmovým životopisem. Hudba: výběr z děl Jean-Philippe Rameaua ()
Projekt s paradoxní trestuhodností ve spektakulárních kulisách bez snahy o vizuální filmovost a filmový rytmus ()
Marie Antoinetta je v podání Miss Spider-Man a pohledem kmotry Sofie nestárnoucí a stále usměvavou královničkou, které ani utažená šněrovačka a nefunkční manžel nemohou zabránit tišit žízeň po životě a vypít jeho pohár včetně hořké sedliny. Příběh sice má reálný základ, není to však žádná erudovaná historická studie, ale přehlídka širokých krinolín, nádherných zámků, vysokých účesů, luxusních bot, perlivého šampaňského, vybraného jídla a nevázané zábavy. Oči nad tou dekadencí přecházejí, ale stejně nelze přehlédnout, že by Antoinetta klidně vyměnila všechny tuny pozlátka na malý kousek něčeho skutečně ryzího. ()
Historicke drama strizene do moderniho strihu. Sofia Coppola ma pro tento druh filmu, kdy je hlavni zapletka rozvijena okolo milostnych pribehu jedne zeny, velke nadani (ostatne jako uz predvedla ve filmu Ztraceno v prekladu). Kytarova hudba, krasna vyprava a puvabna a nevinne vypadajici Kirsten Dunst spolu utvari nevsedni nahled na francouzskou aristokraticii 18. stoleti. Necekejte zde vsak prehnane historicke realie, politicko-historicke pomery atpod. Je to pribeh jedne zeny a nicim jinym neni a vlastne ani nechce. ()
Zpracování mi připadlo velmi povrchní a na životopisný film zaměřené příliš jednostranně. Hudba mi do doby, kdy se děj odehrává nějak nezapadla. Historie se mi zde naprosto ztrácí a film bych zařadila spíš do kategorie Romantický. ()
Reklama