Režie:
George CukorKamera:
Harry Stradling Sr.Hrají:
Audrey Hepburn, Rex Harrison, Stanley Holloway, Wilfrid Hyde-White, Gladys Cooper, Jeremy Brett, Theodore Bikel, Bill Shirley, Alan Napier, Monika Henreid (více)Obsahy(2)
Slavný film George Cukora My Fair Lady, ověnčený v roce 1964 celkem osmi Oscary, vychází z úspěšného broadwayského muzikálu, inspirovaného hrou anglického dramatika a mistra chytrého humoru G. B. Shawa "Pygmalion" (tato hra se poprvé ocitla na filmovém plátně již v roce 1938). Příběh květinářky Lízy Doolittleové a profesora Henryho Higginse, který se vsadí, že z prostého chudého děvčete udělá pravou dámu, splnil očekávání producentů a brzy po svém uvedení vydělal dvojnásobek výrobních nákladů ve výši 17 milionů dolarů. Oproti originální předloze se tu dočkáme i tolik žádaného šťastného konce. Rex Harrison si svoji úlohu zahrál již na Broadwayi a později v Londýně, zatímco Audrey Hepburnová vystřídala na přání producenta broadwayskou divadelní hvězdu Julii Andrewsovou. Pro tu bylo jistě satisfakcí oscarové ocenění téhož roku za hlavní roli v muzikálu Mary Poppins, když její sokyně vyšla naprázdno. Přestože je ve zpívaných pasážích Audrey Hepburnová dabována, přispěl její křehký půvab, uvolněnost a smysl pro muzikálové herectví k úspěchu snímku, který dodnes učí další generace, v čem je podstata kvalitního scénického provedení muzikálu. Bohatá výprava a kostýmy, krásné melodie a vynikající herecké výkony a navíc nově restaurovaná kopie – to vše činí z tohoto filmu ojedinělý sváteční zážitek. (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (443)
Moc dlouhé s nijak extra výbornými, nechytlavými písněmi, přesto však s mojí oblíbenou herečkou Audrey Hepburn. Čekal jsem o něco lepší zábavu a bohužel se mi dostala tato přeceněná nafouknutá nevtipná romance. [5/10] (Warner Bros.) (Technicolor /// Produkce: Jack L. Warner /// Scénář: Alan Jay Lerner podle divadelní hry Pygmalion George Bernarda Shawa /// Kamera: Harry Stradling Sr. /// Hudba: Frederick Loewe /// Oscar: Jack L. Warner (nejlepší film), George Cukor (režie), Rex Harrison (herec), Gene Allen, Cecil Beaton, George James Hopkins (výprava), Harry Stradling Sr. (kamera), Cecil Beaton (kostýmy), André Previn (hudba), George Groves (zvuk) /// Nominace na Oscara: Alan Jay Lerner (scénář), Stanley Holloway (herec ve vedlejší roli), Gladys Cooper (herečka ve vedlejší roli), William H. Ziegler (střih)) [1001 FILMŮ, KTERÉ MUSÍTE VIDĚT, NEŽ UMŘETE] ()
Těžko předstírat, že v My Fair Lady je všechno, jak má být. Rex Harrison se "osvědčil" už v divadle a protože Cary Grant profesora Higginse hrát nechtěl, došlo na něj i ve filmu. K mému žalu. Zato s Audrey Hepburnovou se to má tak: v divadle Lízu Dolittleovou hrála Julie Andrewsová a to, že nebyla obsazena do filmu, vyvolalo vlnu nevole u všech od Harrisona až po odborný tisk. Dodnes to nechápu. Řízná Andrewsová by byla jistě přesvědčivá květinářka, ale uvěřili bychom jí přerod v okouzlující princeznu? Zcela určitě ne. Vnitřní křehkost a plachost je to, co dělá z Audrey nejlepší možnou představitelku Lízy. Protože ta hra není o frankensteinovské touze udělat z ordinérní fuchtle zdánlivě slušnou lidskou bytost. Líza taková uvnitř celou dobu je, jen je třeba zbavit ji vnějšího nánosu vulgarity, který se na ni přilepil na ulici. Obávám se, že tento základní omyl profesora Higginse nakazil i tehdejší diváky broadwayské verze, jinak si to neumím vysvětlit. Takže mám-li nějaké výhrady k obsazení, netýkají se Audrey, ale Rexe Harrisona. No, naštěstí to nic nemění na kouzlu filmu. Na těch nádherných nápadech (dostihy v Ascottu, Lízino snění při písni Jen se těš, pane Higgins!...) a vtipných dialozích. 100% ()
170 minut je docela ubíjejících, ale stojí to zato. My Fair Lady je klasika a ňáký písničky sem dokonce hrála na piano. Máma si je pobrukovala v českym znění bohužel i při filmu, ale naštěstí sem ji odradila, aby mi nekazila zážitek. Audrey sice byla holka z fairu a neuměla se chovat, ale v mluvení jí stačilo akorát zjemnit hlas, což tak nevypadá, když se to učila celou dobu. A nemůžu si odpustit podotknout, že fakt zlatá čeština! Jakejch máme slov! Když ona řikala něco nespisovnýho nebo neslušnýho, my sme to tak i přeložili, ale v originále je to stejný, max zkrácený a intonačně zkomolený. ()
Muzikál s velkým M. V první řadě nabízí výborné herecké výkony. Audrey Hepburn je jako ušmudlaná, chudá a mírně hrubší prodavačka květin, stejně jako později krásná, vznešená a kultivovaná dáma naprosto kouzelná a nezapomenutelná. Ale i Harrisonův poněkud svérázný, starý mládenec či Hollowayův nefakčenko, pijan a otec v 1 sobě jsou dost přesní. Snímek dále zaujme kvalitní výpravou, nápaditými kostýmy a propracovanými dialogy (na jazykovou stránku se ve filmu vůbec klade důraz). No a hudba samotná...to je prostě paráda. Muzikál, romantika a komedie v jednom zde zkrátka a dobře funguje a plný počet je tak zasloužený. Jen ta velká a neodpustitelná kaňka v podobě přezpívání hlavní herečky...přitom snad každý, kdo se dostal v rámci bonusů k originálním vokálům, musí jistě uznat, že se její "nedokonalý" projev k roli právě perfektně hodil. Nicméně, z filmu mám i po opakovaných projekcích stále neobyčejně pozitivní pocit a délka stopáže, tedy 170 minut, mě už dávno nestraší. "Do toho Dovere! Hni tou velkou prdelí!" ()
Kdybych se musela uchýlit na pustý ostrov a mohla si sebou vzít jen jeden jediný film, tak by to byl tenhle úžasný filmový muzikál! Miluju ho a jsem schopná se na něj koukat pořád a pořád dokola. Všechno je tu perfektní, příběh, hudba, kostýmy a hlavně herecké obsazení v čele s kouzelnou, nezapomenutelnou, božskou Audrey Hepburn! ()
Galerie (116)
Zajímavosti (64)
- Film bol natočený na samom konci cyklu vysokorozpočtových adaptácií broadwayských muzikálov. (Biopler)
- Julie Andrews byla kvůli filmové roli Elizy Doolittle ochotná odmítnout práci na filmu Mary Poppins (1964). Ovšem nepřišla na casting s tím, že roli díky svému divadelnímu účinkování na Broadwayi dobře zná. Když projevila zájem Audrey Hepburn, studio zvolilo z důvodu větší publicity právě ji. (Wishkah)
- Film je téměř doslovnou adaptací hry "Pygmalión" autora George Bernarda Shawa. Původně byla sice určena pro divadlo, ale autor od počátku počítal s jejím zfilmováním. (gjjm)
Reklama