Režie:
Eva SadkováScénář:
Jana DudkováKamera:
Eduard LandischHrají:
Jana Preissová, Viktor Preiss, Radovan Lukavský, Pavel Soukup, Oldřich Kaiser, Jan Kačer, Dalimil Klapka, Milan Klásek, Adolf Filip, František Vicena, Jarmila Derková, Oldřich Janovský (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Na konci 30. let 19. století byla Klára Wiecková slavnou a uznávanou umělkyní, obdivovanou nejen obecenstvem, ale i tak významnými osobnostmi, jako byli Goethe, Chopin a Mendelssohn. Tato nadaná, křehká, ale neústupná dívka se zamilovala do žáka svého otce, tehdy neznámého Roberta Schumanna. Otcovy hrozby způsobily jen to, že odešla z domu, aby mohla Schumannovi pomáhat v komponování a v proniknutí na veřejnost. Ona jediná bezvýhradně věřila v jeho génia. Na koncertech hrála jeho skladby a nakonec se vzdala své kariéry, protože Schumann trpěl její nepřítomností a nemohl komponovat. Zůstala věrně po boku muže, jehož hudbu a význam pochopil svět plně až po jeho tragické smrti. Ani Schumannova smrt však neuzavřela kruh lásky a obětavosti. Klára jasnozřivě poznala výjimečný talent Schumannova oblíbeného žáka Johanese Brahmse a znovu se odmítla vrátit na koncertní pódium. Pokračuje ve službě talentu, protože věděla, jakou cenu má pro mladého umělce důvěra a přátelská pomoc. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (9)
Tenhle film je trochu drama. Svůj cíl naplnil. ✨️ Může dokonce posloužit i jako nějaký výukový materiál, protože je příběh natočen podle skutečné události a zpracovaný je moc pěkně, ale zase berme prosím vpotaz, že je to socialisticky zpracováno. 🕺🏻 Viktor Preiss... bro, ta silně komická paruka to bylo co, Oldřich Kaiser náš crush materiál 🛐 tam byl hrozně krátce na konci, proč??? :( Je to další film ze série o významných skladatelích, stejně jako byl Poslední koncert (1979), kde už byl O. Kaiser celou dobu!!! Je to hodně inscenace z minulého století, doslova musíte mít crush na nějakého z herců, protože jinak nevěřím tomu, že se na to někdo zasněně kouká. ()
Jistě poučný příběh, který měl i velký dramatický potenciál. Zůstalo však jen u škatulkovitého ztvárnění postav, plného přehrávání, klišovitých frází, prkenných dialogů a patetických gest. Sice skvělé herecké obsazení, ale jako by většina těchto hvězd předváděla jen literárně zploštělé vzory bez opravdového lidského rozměru, bez hlubší vnitřní psychologie postav. Jediný opravdu lidsky uvěřitelný výkon podal snad pouze Jan Kačer. ()
Obdivuji režisérský talent a rozsah různých námětů, podle kterých Eva Sadková své inscenace točila. Žádné politické nebo režimu angažované bláboly, ale vždy nějaké hry z jakéhokoliv historického období, většinou natočené podle skutečnosti. A to je co říct. Proto je u mě Eva Sadková definitivně nejlepší českou režisérkou televizní tvorby. Měsíční tónina vypráví o hudebním skladateli Robertovi Schumannovi, kterému se uznání dostalo až po jeho smrti. Viktor Preiss ho ztvárnil skvěle, jeho maniodepresivní stavy byly šílené. Parádně zahrál i Jan Kačer v roli doktora nebo Jana Preissová jako Schumannova manželka Klára. Tyhle inscenace mohou posloužit i jako vzdělávací dokumenty. Díky za ně a díky ČT3, že je vytahuje z archívu na televizní obrazovku. ()
Autorská i lidská zralost scénárističnina i režisérština se promítly do zralého tvaru s výrazným středoevropským přesahem. Vynikající herci (Preissovi, Lukavský, Kaiser, Kačer) jen zvýraznili to, nač se dnes vzpomíná: na klasickou českou i československou televizní dramatickou tvorbu. Dnes je to téměř nedosažitelná meta. ()
Emocemi nabita inscenace o na jedne strane znicujicim trojuhelniku vyjimecneho talentu, vasnive az vlastnicke lasce a dusevni nemoci, na druhe strane o velke duvere, sebeobetavosti a zensky nezne lasce. Obraz dokresluji milujici otec, ktery vidi dale a zretelneji nez slepe zamilovany par, platonicky zamilovany doktor a pak i prichod mladeho a sveziho talentu, ktery, byt docasne, vleje novou silu do zil a nadeji ve smysl zivotniho plahoceni. Inscenace vsak ma i sve nedostatky. Nechme stranou papindekly a paruky, to je prece ramec zanru, ktery sledujeme. Nemuzeme orlovi zazlivat, ze nema pera pava, kdyz pozorujeme orla s vedomim toho, ze se jedna o orla. Inscenaci vsak srazi strih, ktery divakovi nepomaha, ale spise jej mate, dale neexistujici vyobrazeni intimity mezi manzeli, ti dva se snad ani nepolibili a deti prinasel cap. Preissova je velka herecka, ale sceny za klavirem preci jenom mela hrat nejak umne nasnímaná dublerka. A pokus o sebevrazdu si zaslouží vice, nez jen par vet vyslovenych ex post. Celkovy dojem 7/10. ()
Reklama