Režie:
Michael WinterbottomScénář:
Michael WinterbottomKamera:
Marcel ZyskindHrají:
Kieran O'Brien, Margo Stilley, Courtney Taylor-Taylor, Michael Nyman, Gruff Rhys, Huw Bunford, Cian Ciarán, Guy Garvey, Guto Pryce, Dafydd Ieuan (více)Obsahy(1)
Lisa je Američanka žijící v Londýně. Na koncertě v Brixtonu se seznámí s Mattem, vášnivě se do sebe zamilují a o rok později se zase rozejdou. To je vše. Nízkorozpočtový snímek Michaela Winterbottoma se natáčel bez scénáře, jenom s malým štábem a ruční kamerou. Jednoduchá dějová linie filmu se odvíjí retrospektivně. Matt letí přes Antarktidu a vzpomíná na svůj vztah s Lisou. Sexuální scény a momenty z každodenního života střídají záznamy koncertů, na které dvojice chodí do Brixton Academy (například koncerty skupin Franz Ferdinand nebo Primal Scream) a kde také uslyšíme devět písní z názvu filmu. Explicitní sexuální scény nemají za úkol diváky šokovat. Winterbottom se snaží o citlivý popis vztahu v jeho počátcích, kdy se dva lidé intenzivně poznávají. Devět písní je především neokázalý pohled na to, co dělá čerstvě zamilovaný pár za dveřmi ložnice. Kieran O´Brien, představitel Matta, už spolupracoval s Winterbottomem na filmu Nonstop party a seriálu Bedna. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (66)
Možná příště bez toho kondomu... s rajcovnějšími figuranty, na lepších koncertech a bez přednášek o Antarktidě... nebo prostě jen víc koksu... Takže na shledanou v úplně jiném filmu. Vyloveno v rámci Challenge Tour Special - Filmový lov, jako č. 12 - erotický film. ()
9 songs vznikl tak, že se jeden střihač ožral a zhulil, rozstříhal přírodovědný dokument, romantický film, koncertní záznam a pornofilm a takřka náhodně různé kusy sestříhal dohromady. Samozřejmě to není pravda, ale mohla by být. Zajímavé na tom všem je, že je to docela zajímavé. Je to trochu jako listovat něčím denníkem a napřeskáčku číst náhodně vybrané pasáže a přitom poslouchat muziku. Přesto v tom příběh je. Hlavní hrdinové prostě chodí na koncerty, fetujou a šukají. A pak jeden z nich odletí do Antarktidy, kde má na co vzpomínat. Hmmm... ale ta kozačková scéna... je příliš krátká. Je to fajn film, ale patrně jen na jedno podívání. Podruhé už nebude mít co říci. ()
Zajímavé spojení hudby a intimity. Nedá se hovořit o nějakém hlubokém ději, spíše o střídání otevřených sexuáních scén s písničkami na koncertech. Navzdory absence děje se mi tenhle netradiční snímek líbil. ()
"Zkoumat Antarktidu je skoro jako objevovat vesmír... Klaustrofobie a agorafobie současně. Jako když jsou dva lidé v posteli." - 9 Songs je velmi zajímavý experiment s formou, ve kterém Winterbottom boří klasickou dramatickou stavbu a místo věcí jako jsou příběh či děj je zde pouze následující schéma: mezi devíti koncerty různých stylů (i na nich) se schází mladá milenecká dvojice Američanky a Angličana, přičemž optika filmu je zaostřena hlavně na sex. Pokud se občas - mezi souložemi a koncerty - vyskytne nějaký rozhovor, je na něm (bohužel) znát záměrná improvizace, tj. sklouzává k banalitám (na které přece nemusíme chodit do kina :o). Ale co se zobrazení proměn a vývoje sexuálního vztahu týče, je film špičkový - zde se nálady nevyjadřují slovy, ale činy, a to velmi explicitně zobrazenými, skoro až na hranici hard porna. Jenže v tom je právě ten rozdíl mezi režisérem a protagonisty běžného porna a mezi Winterbottomem a jeho dvěma herci - ti jsou totiž talentovaní umělci, kteří si chtějí hrát a přitom třeba i něco hlubšího sdělit. - Pokud se vám Poslední tango v Paříži zdálo příliš umírněné, koukněte se na tohle! ()
Sex koncert nuda, a pořád dokola bohužel. ()
Sledování Devíti písní je velmi smyslovým zážitkem. Na rozdíl od většiny místních kritiků to však nemyslím jako pejorativum. Odvážné sexuální scény sice zkoumají hraníce toho, co film unese, aniž by byl považován za ryze erotickou podívanou, ale k emoční vyprázdněnosti porna mají daleko. Naopak, divák se skrze ně učí vnímat (domnívám se nově ve filmovém médiu) emoční vzhtah hlavních představitelů. A právě v tom tkví formální zajímavost Winterbottomova snímku. Písňové paralely - ačkoli ne tak důsledně - byly využity už mockráte předtím, ale sex jako návod ke čtení ne. ()
V žádném případě nejde o porno (kdo 9 Songs takhle hodnotí, asi porna moc neviděl), na porno velice cudné, citlivé, decentní a proto prožité, zkrátka takhle nějak bych si představoval inteligentní erotiku. Do vkusu se mi trefila i hudba, kapely se mi líbily v podstatě všechny (a to jsem neznal ani jednu :-) ), záběry z Antarktidy byly taky hezké, ale tyhle tři základní složky mi nefungovaly jako celek a pokud se zrovna nesouložilo, nezpívalo nebo neletělo nad Antarktidou, neustále se mi vkrádala do hlavy myšlenka, zda se za civilností dialogů neschovává spíše bezradnost scénáristy. ()
Hmmm... Nič moc. Niekde som ešte videla tento film s Lie with me. Ževraj toto má byť lepšie, tak že si to kuknem. Mňa osobne viacej dostalo to Lie With Me. 9 Songs možno opisuje zamilované začiatky vzťahu, celé to poznávanie sa až po rozchod. Ale v celom filme som zaznamenala asi len jeden jediný okamih, keď som pocítila, že sa to o chvíľu medzi nimi zmení. A potom to už bola nuda s mykajúcou sa kamerou. Režisér mohol z toho vkľude spraviť krátkometrážný, keby tam neboli tie scény z koncertov. Nehodí sa mi to tam proste. Ako fajná hudba, len to tam nesedí, vyzerá to tam tak odveci podľa mňa. Síce bez toho by sa film asi ťažko volal 9 songs. ()
Režisér Winterbottom se nechal slyšet, že tento film natočil proto, že mu vadí, jak se romantické filmy vyhýbají zobrazování sexu. Rozhodl se proto prozkoumat, jestli se dá příběh vztahu dvou lidí vyprávět právě jen pomocí naturalisticky zobrazeného sexu. No a upřímně - asi nedá. Suchým racionálním pohledem jde skutečně jen o lepší porno s hezkými písničkami mezi jednotlivými ,,čísly". Za normálních okolností bych asi takové dílo strhal jako typický art-shit, který si hraje na hrozně zahloubané dílo řešící zásadní otázky existence a přitom přinášející jen bezduché prasárničky. Ale já si to jaksi nedovolím, protože - čert ví čím to je - tento film se mi vlastně líbil a dlouho jsem na něj musel myslet. Má velmi zvláštní, intimní, křehkou, ,,voyerskou" atmosféru; otevřené milostné scény nepůsobí samoúčelně, přestože jde prakticky jen o ně. Slouží jako škvírka, kterou se díváme dovnitř jednoho obyčejného vztahu, až máme pocit, že o těch dvou lidech víme skoro všechno. A když se pak rozejdou, docela to zabolí... Tak že by se nakonec vyprávět výhradně sexem přeci jen dalo? ()
Lehce pornograficke, neb si nepamatuji jinyfilm krom porna, kde bych videla chlapa lizat zene kun*u a ta kun*a i jeho jazyk byl na kameře videt, tak jako skutecny vystrik chlapa na kameru... takze se nedivim, ze to nekdo povazuje za porno. Ja ne. To, co predvadi ti dva.. ta intimita, hravost, bezstarostnost, pudovost... slova, co me napadaji, protoze to nelze popsat slovy sex ci souloz. Skvela hudba, jen mi to tam uplne nezapadalo a Antarktida byla uplne navic. Ale protoze nektery sceny byly tak vystizne, ze jsem mela flashbacky do sveho mladi a ze to ve mne probudilo touhu to zase zazivat, tak proto 4* ... a ano ''Only unhappy people are bad dancers.'' ()
Nebudem tu polemizovať o posúvaní hranice sféry intímna vo filme , pretože pri správnej kompozícii a umnom nakladaní s týmto prvkom sa sex ako jedna z hlavných ľudských potrieb nedá ani vo filme opomenúť. Lenže tu, zámerne opomeniem inak veľmi dobrú hudbu-ktorá sa ale nedá pripísať tvorivej činnosti v rámci filmu-skôr samotných hudobníkov, je jedinou náplňou činnosti dvojice striedajúcej polohy v jednoliatom sexuálnom opojení. Je tu ešte pár scén filmom znásilňovanej Antarktídy, využívanej na pseudoartové podfarbenie, ktoré viac pobaví ako dodá hlbší zmysel 30 minútovému šukaniu.1,5* ()
Odvážný, však vydařený filmový experiment Michaela Winterbottoma, jehož tvoří poměrně kontroverzní střípky z ročního spoluBytí Američanky Lisy a Angličana Matta > především společná návštěva koncertů + (citlivě nasnímané!!) explicitní záběry z jejich intimního života. Hudba + sex. To, co drželo oba spolu, to, co tvořilo gró jejich VZTAHU. Koncept doplňuje několik dokumentárních záběrů Antarktidy (paralely se vztahem dvou lidí, přirovnání lásky k ledovci…). ~ Koncepčně ujasněný snímek, v němž netřeba hledat víc, než nabízí. Není to však jen záznam jakýchsi koncertů prokládaných pornem plus sem tam bílá Antarktidy. Každopádně divák v roli voyera…, o tom žádná. ~ ~ Zkoumat Antarktidu je jako zkoumat vesmír. Všude prázdnota. Tisíce mil žádní lidé, žádná zvířata, žádné rostliny. Izolovaný, pustý, rozsáhlý kontinent. Klaustrofobie a agorafobie současně. Jako dva lidé v posteli. ()
Experiment ktorý sa vydaril. ()
Snad jedine co stalo za podivanou byli obrazky a Antarktidy. ()
Charakterizoval bych to pro sebe jediným slovem - rozpaky. Zřejmě mi bude tenhle film ještě muset někdo vysvětlit, protože pro mě prostě směs pornograficky otevřených výjevů ze soukromých "radovánek" obou protagonistů a standartně klipových předělů z několika jimi navštívených koncertů (když si to zrovna nerozdávají) postrádala jakýkoli hlubší význam. Že by zpráva o stavu naší společnosti? Portrét vášně dvou mladých lidí? Intimní portrét lidské vášně? Já prostě nevím, ale zároveň to nechci ani odsoudit jako samoúčel, ani vynášet do nebe jako "umění". prostě zvláštní pokus točit o něčem normálním nějak jinak, kterému jsem ale já osobně nepřišel na chuť. ()
O snímku jsem se poprvé doslechl před lety v souvislosti s jeho kontroverzní nálepkou. Po jeho sehnání a mrknutí na pár náhodných fragmentů by ten hlodající červíček pochybnosti dal klidně i za pravdu argumentům, které toto dílo považují za zbytečnost. Po shlédnutí vcelku mě však překvapilo, jak film takto drží pohromadě, jaká energie vyzařuje z titulní dvojice a z jejich užívání si života (nebrat, prosím, jako laciný dvojsmysl)... Svůj díl zásluhy nad tom má i povětšinou živě hraný soundtrack, jehož součástí jsou i dvě písně od jedné z mých oblíbených skupin Franz Ferdinand. Střídání dvou stále stejných motivů mi nepřišlo vůbec na škodu, ba naopak to skvěle posilovalo realistický dojem, který jsem během sledování měl. Až přemýšlím, kdy jsem naposledy viděl takto přirozený děj, možná to bude znít přehnaně, ale napadá mě snad jen naše Nová vlna či Bergmanovy "Scény z manželského života"... Tedy, nutno dodat, že sloveso "viděl" je myšleno pouze v rámci filmu, neboť se mi během sledování vybavovaly i vlastní soukromé zážitky, strávené s podobnou chutí (ne, zase v tom není víceznačnost). Za mě tedy povedený kinematografický experiment, rád v budoucnu narazím na nějaké podobné, stejně tak je zde potenciál větší obliby na základě repríz... Zároveň však mám pochopení i pro ty, kdo v zásadě říkají "proč bych měl sledovat něco, co můžu dělat sám". 80% ()
Lisa nehezká američanka (s příšerně znějícím akcentem) žíjící v Londýně. Pár je ulítlej na jednom koncertě, sestříhaný tak aby to bylo koncertů několik. Občas si užijou a to je tak asi vše. Dialog je dost příšerný, ale sem tam výstižný (fuck me hard), kamera nezajímavá a porno je tak nějak nepornovatě natočené, na druhou stranu zajímavé. Dlouho jsem nevěděl co si o tom myslet. Nakonec jsem přišel na to, že chtěli natočit klasický pár v období života, kdy šukáte jak králíci durasel. Což je vlastně zprvu vždycky. Intimitu hodili do reálu a tak to někdo považuje za porno, ale o tom to není. Nakonec když se zamyslím, tak to zas tak zlí nebylo, ale art také ne. Něco mezi třemi a čtyřmi hvězdami. Pro odvahu dávám 4 ()
"Come inside me! Come on....! Cofee?" ()
Velmi příjemný nízkorozpočtový filmek s výborným hudebním podkladem. ()
Zabery na snih Antarktidy jsou velice zdarile. Nejvice vzrusujici je eroticka scena s hereckou ano, ale ne s pornohereckou s obycejnou hereckou.Nadhera.Herecka nam vzaveru ukaze uplne vse.Take proc se stydet? ()
Reklama